68 FR. KURELAC, 
Ne bi ote gore tica preletila : 
Oš bi ju ja tužna tiho prehodila ; 
Ne bi ote vode ni riba preplula : 
Oš bi ju ja tužna tiho pregazila. NE prUBaHry!: 
V. r. Spluti se: 
Na ki čalun spluti mogu se koluri. Marulić. 
zapluti se fi) veritopfen n. p. zaplula se cčv, ne može voda odti- 
cati Hrv. 
a. plutati. 
v. n. plutati stare a galla, vale: star su | acqua a guisa di galla, 
ch' & leggerissima. Stul. plivati povrh vode n. p. čta ono pluta po 
moru? Vuk. ,Nekome slama tone a nekome olovo pluta.“ Poslo- 
vica. ,Ako tkogod našć bi koju stvar kdč pluta od Glogovca do 
Ropeda se da crkvi s. Pankracia četvrti dio.“ Zak. Mlčtski. ,U 
moru kdč pluta koja mu drago stvar.“ Isti. 
izplutati venir a galla; emergere. Stul. 
Subst et adj.: plut: ,Ne pomogoše svi napori mornara, da 
ga (pčleg) opet na plut postave (flott madjen).“ Novine. — pluto 
suber. Mik. , Nekome i pluto tone a nekome i olovo pluta.“ Poslov. 
—- plutak čep od pluta. Karlovčani. — plutva rates. Jambr. i Belost. 
— plutvar ratiarius (l68en). Belost. (1 Dalm.). — spluta die Ynjdjivent= 
mug. Istri. — naplov 1) affluentia: 
Nčkda u naplu (lic. poet.) blaga _ mnoga 
Ti (Io, pretvorena u kravu) dostoja Jova s nebi, 
A sad gola i uboga 
Zemlja log je goloj tebi. Betondić. 
2) inondazione. Mik. i Dellab. 3) alluvio. Prim. 4) naplov krvavi 
Der. Blutanorang. Hrv. — splovac pumex. Banovci. (u Mik. plovući 
kamen, u Stul. plovućac). 
3. Ploviti. 
v. n. ploviti 1) t. j. plitati u vodi (idmwimmen). Mik. 
Plovi plovi moj zeleni venče! Nar. pčs. * 
Oh lipo ti biše meni pogledati, 
Kad riba ploviše, kdi ju on zamlati. Hektor. 
2) navigare; idiffen: 
Jur te grlim, kada snivam, 
I kad ploviš, s tobom bivam. Higja. 
Cc. praep. po, isto: ' 
I sasvim da niko od njega hitrije 
Jevera po rčci ploviti ne umč. Higja. 
