14 FR. KURELAC. 
MA plav bčše jaka i hitra, 
I sve morske tlači vale, 
Sad malahno puhnu vitra, 
I padoše sve nje hvale. Vitaljić. 
Ah put Sparte s mnozčm plavi 
Kad se kleti bludnik diže (Parid). Pet. Božković. 
Tri krat svukoh ruho s mene 
I ostavih kraj pržine; 
Tri krat plavim razsrdčene 
Uputih se put pučine. Jos. Betondić. 
Tiho je more kako kal, 
Po njem se vozi zlatna plav 
Va zlatnoj plavi Lauš kralj. Nar. pčs. Krčka, 
dim. plavca i plavčica: ,Ulčza u plavčicu ali ti u plav.“ Divković. 
»I kako on ulčzč u plavčicu, prista včtar.“ Bandulović. 
I tamo kraj rike, blatina kdi je taj', 
Nakosi tršljike, ter plavcu napravljaj. Vetranić. 
Vrzte plavcu v more, vozte me na Riku, 
Da ja grem viditi onu moju diku. Nar. pčs. Krčka. 
Stadoh na stenčicu, ustrgoh (zagledah) plavčicu 
Od dvi sto vesalac, od tri sto jidarac. Nar. pčs. Krčka. 
plavutak Bodttrager (in der Dehllamype). Istrij. — plavština Gdwemmbol;. 
Slavonci. — plavac (u Srčmu) der Bimsgjtein. Vuk. — plavut ili pla- 
vutica (u Habd. splavut) pinna, pinnula (glopfeder). Jambr. — naplav 
(naplava i naplavak) ono čto voda kdč nanese te tako mčsto na- 
plavi. Vuk (i Dellab.). ,Gdč je veliki poplav bio, voda osekla, 
naplav osto.“ Poslov. 
Od rogate marve il živadi 
Zrilo gjubre ili naplav vadi, 
Kog izbace il nanesu vode, 
Kada silne iz brigova hode. Jos. Hreljković. 
poplav bujica. Vuk. — poplavica potopljenje. Mik. barice poslč kiše. 
Vuk. — splav 1) ratis; daš glog. Vuk. 2) n. p. s mička; die Sahne; 
flos lactis. Vuk. — suplav čto i naplav. Ličani i Prim. — splavljiv 
abaptistus; neutonljiv. Vitez. 
II 
Plihnuti. 
Kdčkad je uprav težko ovaj glagol lučiti od prvanjega, er nam 
je slovo h kdčkud ohablo, a ni Vuk, čto je njega, povse pouzdan 
i včrovatljiv nije. A i znameni u prvom odvoju svojem tako su 
