BROJANICA: 81 
Od kamate i od smrada 
Dušu u slavnoj krvi oplačai. Kanavelić. 
Krvava se ruka včku 
Prvom vodom ne oplaka, 
A »č stabra, k6ga obsčku, 
Da ne uzmnoži zagranaka. Gundulić. ! 
upldkati immergere; bineinjtizen (ad aliqd. excitare. Stul.) n. p. 
on ga je u taj metež i u te nemire upldkao; ili: upidkala ga žena 
u velike dugove; ili: ta kuća i podkućnica u svadje ga i pravde 
upldka, iz kojih se totako ne izkopa. 
v. r. opldkati se fi) abmajen: ,Naman, bivši se opidkao, očišćen 
bi od pogane gube.“ Ark. Gučetić. 
Daj srdcem da plaču dan i noć, hip i čas 
Dokle se oplaču od grihov mojih vas. Matulić. 
Svetčm krstom ti S oplači, 
A idole sve potlači, 
Koji su ti u polači, 
Jer se veće ti ne plači. Divković. 
upidkati se (ili upićkati se) turbae se inferre. Stul. umčšati se, 
umutiti se. Dellab. kao uvući se n. p. u kakav posao ili medju 
koga. Vuk. ,Je li to oni Meniš-aga, čto se je od davnA bio uplćko 
na medžliz?“ Hercegovci (Nar. List). ,Dvojicu ranismo i onu istu 
ženu, te se biaše upićkala u oni živi oganj.“ Bokelji (Nar. LL.) 
Raste oganj, a od svud vrvi 
Vojska, u kći se ban upleka. Vl. Menčetić. 
Znaj da 'e taki puk od grada: 
Kad se u nj' kigod glas uplače, 
Počne s mala nu ne pada, 
Neg li raste svak čas jače. Gjurgjević. 
Subst. splaka mala barica n. p. od kiše. Vuk. — splačine f. DE: 
baš Spiilidht, eluvies; pomije. Vuk. trop. splačino grdna! kao poruga 
u Crnoj Gori. — oplačina isto čto i splačine. 
5. Blohnuti. (?) 
v. a. blošćati blaterare. Črešani. 
1 Ove je vrste drugi pčsnik ovako obnovio: 
Omašćena krvim ruka 
Nikadar se ne opidka, 
A obsččena ne 6 bit suka, 
Da ne meće zagranaka: 
Žilom odmetva izkorčpi, 
Ak' ne €, da opet na te hrčpi. Cavagnin. 
