102 FR. KURELAC, 
zlatoplodo. U to doba i Theophrastes živio i čudesa mu objavio, 
u kojega listje da je onakvo kakvo u tušta (ne bude li planike ?) 
a na njem ostar trnak; da se ta jabuka ne jede, nu da Ičpo dahne 
kako i listje joj; da ju 'e dobro klasti med opravu, da ju moljci 
ne grizu; da je ona uztuk, ako te ko ostvario; a kad ju skuhaš, 
te onda mekotu joj žvataš i progutaš, to si paru popraviš; da joj 
zrnje trčba zasadit prolčti u rahljastu gredicu, koju imaš zalčvat 
vsaki četrti ili peti dan; a kad biljka proklijala, to ti ju opet u 
prolčtje presadit na zemlju mekahnu, vlažnu nu da ne bude pre- 
lagahna; drvo da joj nosi proz čitavu godinu, te u isti čas da se 
diči i listom i plodom zrčlim i nezrčlim; čto je nje cvčtja to da 
je onaj samo evčt plodan, čto je u srčdi vretenast, a vsaki drugi 
da ostaje neplodan; da se to drvce takodjer odgaja u posudah na 
dnu prošupljikanih i da mu je domovina, kako već rečeno, Persia 
i Media. Iz toga se opisa Theophrastovi, veli Hehn, punih pet 
sto godin crpilo i ponavljalo. Čto je Theophrastes napisao, tomu i 
Latinstvo včrovalo i njegove misli o čudesnoj sili te jabuke, kako 
ona sapu popravlja, otrov guši, moljee goni, to se duboko u Je- 
ropi ukorenilo, a u čto se ljudi jednom uputili to su vsakad ču- 
desa posvčdočila. Tomu se včrovanju i Virgilius odzivlje, pčvajuć: 
Media fert tristis succos tardumque saporem 
Felicis mali: quo non praesentius ullum 
Pocula si quando saevae infecere novercae. 
5 njezinoga soka, kako pčsnik pravi, natmuriš lice, njezina ki- 
sela neslast dugo ti se iz ustiu ne da, nu je to ipak presretna ja- 
buka, čto ju Media plodi, er čim je rada tudja m&ja dčtence otravit 
te u čašu pridaje: nje mu podaj iz nje da izečdi, te ostane sdravo, 
i živo. 
Nu kako je citrun (ili već po Vlašk. izgovoru čedrun) došao do 
svojega imena? Došao kao čudotvorac. Er čim je kedar došao do 
tolika glasa, da ne samo gamadi može odolčt nego da i opravu 
od nje može uhranit (a xešgoc bilo je Grkom vsako mirisno ne- 
razorivo drvo, na kom čunki niču) te čim u Latinskima ustima 
x€dpoc se provrgao na citrus, i pod tim imenom ponajveć se raz- 
umčla Thuja articulata iz Japrike, iz koje ne samo da se tesale 
dragocčne plase za stolove nego koja se i odlikovala propudit 
glavnoga dušmana narodov, čto se vunom odčvaju, to je ime toga 
drveta prčšlo i na jabuku Mediansku, koja se takodjer u ormare, 
da moljee razgoni, dčvala i spravljala; i tako se to ime naroda 
