VLAŠKE REČI U JEZIKU NAŠEM. 107 
džupa dim. džupeleta i džupet giuppa i giubbone. Vuku je 
džupa vunena košulja ženska, a Vlahu je giuppa cine gađe, ein 
Yam8. U Francuzov ima jupe i jupon 2Beiberrođ i lnterroć. Vsega 
toga kao da se drži i Slovenska jopa i Hrvatsko-Ruska šuba (2) i 
Moravski župan. 
faca faccia lice, obraz. 
facol (i faconetl) fazzuolo (i fazzoletto) rubac (sred.-Lat. 
faciale == facitergula. Prispod. degen). 
* familija famiglia čeljad, porodica, obitelj. 
* fant fante momak, sluga, pčšak, vojnik. 
febra febbre zimnica, groznica: 
Ta će febra svedjer biti 
Svedj će gladne psovat siti. Runje itd, 
fermentun, frumetin, rumetin fromento kukuruz golokud (Dubr.) 
turčica (Slovenci). 
figa fico smokva. Ivanušić piše: ,šipkovina oli ti divja smokva“. 
Smokve su, kako i vino, ili bčle ili crne, bčle su sladje te ih 
suše, a crne su kiseljaste, te se, čim se oberu, odmah i pojedu. 
Domovina im je Surija i Palestina, pune su kitja a široka lista, 
te s toga hladovite. Imati kuću pod smokvom ili vinovom lozom 
a jesti smokve i napajati se lozovinom to je bilo u staro doba 
nauživati se mira i pokoja. I Lidija smokvom obilovala i njom 
se ponosila, te kad im htio kralj vojevati na junaka Medianskoga, 
odgovarali ga: ,ta ono tamo nit imaju vina nego vodu piju a ni 
smokvom usta da oslade, nit je u njih budi kojega dobra“. Tako 
Herodotos. 
Po vremenu smokve namakle te su prčšle na otoke i u zemlju 
Grčku. Atena puna smokav. Tamo ih jelo bogato i siromašno. 
Plato bio veliki smokvar, a Ičnčina i dangubica koja, zavali se u 
hlad, ako je žega i pripek, na sunce, ako je hladno, te drčmaj i 
planduj; kad se prenuo, zagrizi smokvu po smokvu: čeljade sito 
i mirno, kako i Arapin, kad natresao i pojio pregršt urme. 5 mčsta 
u mčsto, s jedne krajine u drugu došla smokva i do Rima. Za 
carev Rimskih toliko smokav, veli _Plinius, i toliko nje vrstij, da 
ih nisi mogao ni razaznat. Čto je ikad najplemenitije smokve po 
Suriji bilo, vse se to preneslo i po Vlasih razsadilo. Med njimi 
jedne bilo, koja dva put nosila. Rimljani ju zvali ficus bifera. No- 
sila je Ičti i u podzimak, onu prvu mi zovemo cvčtak, onu drugu 
cvčtčenica. Na suhu i zelenu, vse je na smokvu zinulo, vse ju po- 
