120 SJENE FR. KURELAC, 
mčsto makar dobro govorimo kad rečemo: budi kako bilo; bud ni 
jedan ne došao; budi kdč ili bilo kdč mu drago; budi kad ili bilo 
kadagod; budi ko ili bio ko mu drago; budi ili bilo kud; budi čije 
ili bilo čije mu drago ili ako i bude čijegod, budi ili bilo po čto, 
budi čto ili bilo čto mu drago; mčsto makar reci: ako mi i glavu 
odsčku. Hrvatski naš pčsnik ovako ju reče: 
Hiže tvoje otajnosti 
Tot dragosti tot žalosti 
(== makar vesele il nevesele) 
Drugim ne ufuj. kn. Frankapan. 
Tudji su nas jezici obrvali, jači su u nas nego svoj, te nam nije 
bez nevolje tudjinstva u obor dopremat. 
makarun maceherone (po Mlet.) macarone. U Baranji je, 
kako Vuk priča, makarun isto čto i kačamak, a kačamak mu je 
Der Ktufurugbrei, Balenta von Mai3, polenta e zea mais. To su dakle 
makaruni po jeziku u Baranji naši kukuruzni žganci. Po Hrvatskoj 
krajini makaruni su ono, čemu se kdčkud veli trganci, a čemu 
Nčmac veli die Nođerl. U Hrvatov Ugarskih ta Nčmačka rčč i u 
njihov jezik prešla, er u nčkoj jački svojoj (to im je pčsma) ovako 
jače (ili pčvaju): 
Kupit ćn si muke, 
Skubat ću si nuke, 
Da mu ih kušat dam, 
Kad mili dojde k nam. ! 
A po primorju i po Dalmacii makaroni niti su palenta (Eter3) kako 
po Baranji, uiti su trganci (9Nođerln) kako po Hrvatskoj krajini, 
nego su ono, čemu bi Nčmac rekao gerolite Nudeln, da se nisu kod 
njega Vlaški makaroni udomaćili, 
A kako mi tomu velimo? t. j. kako onda velimo, kad ne mč- 
šamo, kad čisto govorimo, ili bi tako govorit htčli? U to nas 
uputi biskup Brajković bolje nego Dellabella i Stulić, koji pro- 
hodeć biskupijom i vidčv onaj veliki trošak čto se, uboge na- 
hranit, u nčke blagdane čini, razposla zapovčd svojim duhovnikom 
kdč veli: ,Na dan uznešenja dive Marie da se ima jedan baril 
vina, jedan star (== stajo) kruha i pol stara valjak aliti surlic raz- 
deliti.“ * Sad smo čuli. Hrvatski se ti blaženi makaruni zovu 
valjki (er se na dlan suču) ili surlice (oni, koji se na iglu suču). 
! Jačke ili narodne pčsme puka Hrvatskoga na Ugrih. Zagreb, 1871. 
* Povčsti biskupijah Senjske i Modruške, trudom M. Sladovića. Trst, 1856. 
