126 FR. KURELAC. 
pan panno sukno: 
Svita ostra biše Ivana 
Od strun zvirnjih ne od pana. Marulić. 
panador broccato d'oro (kako se danas govori): 
Odića njih biše panador ter svila. Marulić, 
panada panata obaren i okašičen kruh, nu po Vuku: govedja 
juha s kruhom: Ko panadu često kusa 
Obraz mu je kao rusa. Dubr. 
panča pancia mčšina, trbuh: 
Fra Bobok udari Kulina po panču. Marulić. 
parada parata ogled. Prem da se govori na jeziku Vlaškom 
camera di parata, letto di parata (catafalco) ipak mi se 
prividja, da je k nam rčč potekla iz jezika Francuzkoga, er onoga 
znamona, čto je u nas najpoznatiji, Vlah ne poznaje, nego veli: 
mostra, pompa, apparato, ostentazione, vanto itd. 
varati (se) i pariti parere prividčti se, pričiniti se komu, nu 
govore i nepovratno: san pardl = mislio sam. Ta grstna tudjinka 
čak u knjige zašla: 
Prem da ti ča pari, reć budi do volje: 
Ca ću već govorit, znate moji druzi, 
Jezik nerazborit vsakomu se mrazi. Marulić. 
parićati apparechiare pripraviti, sgotoviti. 
veča pezzo. Vuk veli o peči: ,Najviše se govori pl. pčče, kao 
nekaki šklopci, za koje kažu, da po čovčku pred smrt izlaze, pa 
ih opet nestaje; der Zobdtenjlef; mortis signum“. Nu Belostencu je 
peča tegmen, velum itd. te razlikuje peču žensku (Ktopftuch) opatičku 
Otonnenjefeier) i peču sukna pecia (po Dalm. lapat sukna). Vse čto 
se danas još Slovenkom nazivlje, ter i Brajkinje oko Dobre, 
žene po župah Žagrebljoj, Križevačkoj, Varašdinskoj, Belovarskoj, 
čeljad iz Krajine oko Svarče, Barilovića, Vukmanića, General- 
skoga stola itd., rččju vse, čto govori kaj, to nosi peču na glavi. 
Peča se nosi nad poculicom (po pravici: podsčlicom), na rogove ju 
vežu, te kdčkud podbrađačem a kdčkud i ubrađačem zovu. 
Nu stari pisci te kdčkud po Dalmacii zovu peču prema jeziku 
Vlaškom' vse čto nije cčlo, čto je samo kus: 
I vsaki kdč se stril izkrša u peče 
O prsi ove vil itd. Gj. Držić. 
A malo niže opet: 
. #5 tr silno adna slomiv u peče. Isti. 
Hrvatskim su primorcem beči ili beci novci (Selditiiđe ). 
