230 GJ. DANIČIĆ. 
mijru Vran. živ. 14. u hladu Zlat. 45 b. u luugu Band. 29. u ne- 
besih Vran. živ. 20. u gori Zlat. 839 b. u obraz Mik. 730. u selu 
Mik. 220. zaa_ meme 500. naa uuxo ppomnakg 471. naa uuxo Tpnrogije 471. 
Je li u tijem primjerima doista bio akcenat na prijedlogu, ne znam 
za cijelo, ali bih prije rekao da jest. A što su u Vrančićevu rječ- 
niku prijedlozi stojeći sami bez padeža za sobom obilježeni: d6 4. 
ka 2. kod 52. po 75. u 47. za 68. meu 50. poli 52. i u Mikalje: kdd, 
pod, to mislim da je bez vrijednosti kao i u prvome izdanju Vu- 
kova rječnika. 
11. u conjunet.: u nekoliko je njih obilježen zadnji slog, a 
sada mjesto akcenta na tom slogu imaju pred njim ake. “: auwoo 
946. ako Bud. 115. Vran. rječ. 97. ak6 Vran. rječ. 98. uro min 69. 
ali Vran. rječ. 98. neroW 500.501. nego Bud. 116. Vran. rječ. 86, 
živ. 69. tako i u ovijem primjerima u kojima je zadnji vokal prve 
riječi obilježen dvjema konsonantima druge: ako Ili Ranj. 47. Band. 
22. nego Ili Ranj. 61 b. 
12. Može biti da je u mnogima izmegju ovijeh primjera po- 
griješeno što je slog obilježen: u kojima i sam mislim da je po- 
griješeno, napomenuo sam kod njih, a je li u njima doista pogrješka 
i u kojima je još, to mislim da bi se istom onda moglo pouzdano 
znati kad bi nam sadašnja čakavska akcentuacija bila potanko 
poznata; ali ako se i svi odbiju o kojima se i najmanje može 
sumnjati, opet ih ostaje dosta o kojima ne može biti nikakve 
sumnje, a oni svjedoče da je u njihovo vrijeme u našem jeziku u 
čakavaca i u štokavaca bio akcenat na onijem kratkim slogovima 
na kojima ga i sada imaju čakavci a štokavci nemaju. A kako se 
to može složiti s onijem što se pokaza u prva četiri razdjela ove 
rasprave? U prvom razdjelu, gdje je riječ o slogovima na kojima 
danas imamo ake. ', vidjesmo da bi moglo biti da na onijem slo- 
govima nije bilo akcenta, kao što se veli da ga ni danas u čaka- 
vaca nema, nego da su oni bili samo dugi, pa da su samo za to 
obilježeni što su dugi; vidjesmo da bi to moglo biti onda ako se 
iza takih slogova nalazi obilježen drugi kratak, takih pak kratkih 
slogova obilježenih iza onakih dugih vidjesmo u ovom petom raz- 
djelu dovoljno (n. pr. nom. sing. duša imamo i u prvom i u 
petom razdjelu od istoga književnika, jer su joj obilježena oba 
sloga); po tome bi već bilo složeno bez ikake tegobe ono što se 
pokaza u prvom razdjelu s ovijem što se ište u ovom petom, ali 
