PRILOG ZA ISTORIJU AKCENTUACIJE. 21 
ja ne nabodim dovoljno razloga da pristanem da se na taj način 
poravna prvi razdio s petim, nego mislim da ga valja poravnati 
s njim kao i ostale; a kako bi to moglo biti, vidjećemo odmah. 
U drugom razdjelu, u kom je riječ o dugim slogovima na kojima 
sad imamo akc. ', vidjesmo da o tijem slogovima i nema pitanja, 
nego je samo pitanje o slogovima koji su pred njima, to pak pi- 
tanje spada u treći i četvrti razdio; ali onijem dugim akcento- 
anim slogovima nagje se smetnja u ovom petom razdjelu, gdje 
vidjesmo da i za njima dolaze kratki slogovi akcentovani (n. pr. 
gen. sing. glasa vidjesmo i u drugom i u petom razdjelu, jer je 
u jednoga čakavskoga književnika obilježen prvi slog a u dru- 
goga čakavskoga književnika drugi). U trećem i četvrtom razdjelu, 
gdje je riječ o slogovima na kojima danas imamo akc. 1", osta- 
smo na tom da je na onijem kratkim slogovima doista bio akcenat 
u svakom slučaju u kom je danas u štokavaca, dakle i pred slo- 
govima na kojima je ake. ; a u ovom petom razdjelu vidjesmo 
da je i za takim kratkim slogovima bio akcenat na drugim krat- 
kim (n. pr. nom. sing. oganj imamo i u trećem i u petom raz- 
djelu, jer mu je u istoga književnika obilježen sad prvi sad drugi 
slog; a nom. sing. mase. dobar imamo u četvrtom i u petom raz- 
djelu, jer su mu u istoga književnika obilježena oba sloga). Tako 
nalazimo u petom razdjelu smetnju za sve ostale razdjele jednaku: 
ona je u tome, što u ovom petom razdjelu nalazimo kratke slo- 
gove akcentovane iza slogova na kojima bi po prednjim razdje- 
lima takogje trebalo da je akcenat; a uz tu smetnju stoji još jed- 
nako ona koja se pokazala u drugom i trećem i četvrtom razdjelu 
tijem što se pred slogovima koji po drugom razdjelu imaju ako, l 
nalaze i kratki slogovi akcentovani po trećem i četvrtom. To su 
glavne smetnje; drugih manjih ne ću ni spominjati, jer ako se 
uklone one, s njima će se ukloniti i ove. A kako se te smetnje 
mogu ukloniti? Razloga nemamo da jedne cijenimo a druge da ne 
držimo ni za što, jer sve jednako čvrsto stoje. A može li se po- 
misliti da je n. pr. riječ voda u isto vrijeme imala akcenat i na 
prvom slogu po sadašnjoj štokavskoj akcentuaciji i na drugom po 
sadašnjoj čakavskoj akcentuaciji? Ja bih najprije zapitao: za što 
stoji danas u štokavaca u tom primjeru i u svjema takima akcenat 
na prvom slogu a u čakavaca na drugom? Znam da je na to do 
sada često odgovarano; vele: za to, što je čakavska akcentuacija 
starija a štokavska mlagja i ne samo mlagja nego se upravo iZ 
