2 J. ŠLOSSER. 
u dolnju usnu; prašnica ima ponajviše dva rastavljena pretinca, 
puna peludi, pelud je pako ugvaljan (sgnječen) u voštaste ili sitno- 
zrnate grudice; plodnica je podevietna, jednopregradna, šesto- 
rebrasta i obično okrenuta oko svoje osi. Njuška ima veliku liep- 
čavu površinu te se svršuje u listnati šiljak ili u kljun. Tobolac 
je jednopregradan, ponajveć okrenut i nalik na mohunu, ozgor tro- 
klapan, te presne takodjer obično na tri šava tako, da rebra 
ostanu na mjestu. U njemu je množina, ponajčešće sitna uz ša- 
vove klopakah prionula sjemena, koje stoji uz šav vrećaste jez- 
garnice, zatvarajuće klicu i bjelanjak. 
Kaćunovice su skroz zeljasto bilje tokasta ili oko batva obmo- 
tana, upravo-rebrena lišća. Kadšto zakršljavilo je to lišće u ciglene 
ljuske. Korien je kitast, a kadšto su izpod kitasta koriena jedan 
ili dva gomolja, od kojih svake godine jedan pogine, te tako se. 
daje protumačiti, kako se bilina malo po malo pomiče po svom 
rastilištu. 
Čudnovatim oblikom i divnim šarom svoga evieća, koji se na- 
vlastito u vlažnih, vrućih i prisojnih krajevih razvije, ističu se 
kaćunovice medju najčudnovatije pojave rastlinstva. U šumah 
srednje i južne Amerike, vruće Afrike i Indije, — nu nikada na 
otocih južnoga mora, — pokrivaju kaćunovice kao nametnice koru 
drveća, te ih riese svojim cvietom. One se uspinju uz stablo, hva- 
tajuć se dugimi uzdušnjaci, puštajuć svoje korienje u najsitnije 
pukotine i pazuške granah, te spuštaju niza svoje miomirisne kite 
cvieća. — Šar cvieća, raznolikost biline a osobito evieta, toli je 
mnogostručna, koli čudnovata i neobična. Kao da se je naravi baš 
ovdje prohtjelo potitrati se tvornom svojom snagom, ima cvieće 
tih bilinah posvema priliku životinjah. Već vrstih kokica (Ophrys), 
kojih ima po naših šumah, vidimo gdje oponašaju oblik pčele, 
muhe i pauka, kao što n. pr. Ophrys apifera Huds., Oph. arach- 
nitis Hoff., Oph. araneola Rchb, Oph. aranifera Sm., Oph. musci- 
fera Sm., Oph. myodes Jacq., Oph. oestrifera M. B., itd. Nu u vru- 
ćem pojasu rekao bi čovjek da na mjesto cvieta lebde veliki, ša- 
reni leptiri razširenih krilah i dugih ticalah, kao što n. pr. kod 
Oncidium Papilio Lind., na otoku Trinidad, a sjajni kukci turiše 
rilo u otvoren kalež evieta, kao da se oblizuju sladkim medom. 
I drugih čudnih prilikah može se naći, Acineta Humboldii Lindl. 
naliči očito mrtvačkoj glavi, koja viri iz kaludjerske kukulje. 
Najčudnovatija je pako vrst Uropedium Lindenii Lindl., kod nje 
