POGLED NA HISTORIJU ISTGČNE CRKVE U ČEŠKOJ. 145 
liquidum cunctis pateret, forte vilesceret et subjaceret despectui, 
aut prave intellecta a mediocribus in errorem induceret. Neque 
enim ad excusationem  juvat, quod quidam religiosi viri hoe, 
quod simpliciter populus quaerit, patienter_ tulerunt, seu incor- 
rectum dimiserunt, cum primitiva ecelesia (u Češkoj) 
multa dissimulaverit, quae a sanetis patribus, postmodum 
firmata  Christianitate et religione crescente,  subtili —examina- 
tione correcta sunt. Unde ne id fiat, quod a vestris impradenter 
exposcitur, auctoritate beati Petri inhibemus, teque ad honorem 
omnipotentis Dei huic vanae tameritati viribus totis resistere prae- 
cipimus.“ ! Ove rieči, kojimi je papa odbio molbu, s jedne strane 
protive se historiji sv. apostola i najstarijoj crkvi kršćanskoj, koja 
je dopuštala hvaliti boga u svieh jezicih, a s druge naredbam 
samih papa, predhodnika Grgurovih, koji blagosloviše i osvetiše 
slovensku službu božju i knjige a one koji se protive tomu na- 
zvaše pilatnici, jeretici. Pisci češkoga martirologija (cap. V. & IV) 
vrlo oštro govore za to o papi, predstavljajući kako je taj po- 
stupak protivan kršćanskomu duhu. Vratislav ne posluša naloga 
papina, — narodna služba božja, ako i ne na dugo, osta po sta- 
rom u sazavskom manastiru. Za slaboga nasljednika njegova Bre- 
ćislava II godine 1097 navaljivanjem papinim slovenski kalugjeri 
za svagda biše izagnani iz sazavskoga manastira, a dovedeni 
onamo Dithardo, brevnevski opat, na razvalinah istočnoga obreda 
utvrdi ondje latinsku misu. ,Tada, govori bezimeni ljetopisac Sa- 
Zavski, izvrši se rieč jevangjeska: udariću pastira, i ovce 
će se razbjeći. Knjige njihova jezika (slovenskoga) biše is- 
triebljene i nigda se više ne će čuti na tom mjestu.“ 2 [I eto taka 
krasna uredba (slovenska služba božja), veli na to i Dobrovski a 
propade od zavisti latinskoga svećenstva. 3 
Dvanaestoga vieka katolicizam već podpuno vladaše u Ceškoj : 
gotovo bez prekida nalaze se u njoj papinski legati goneći istočnu 
crkvu i njezine svećenike, gradi se vrlo mnogo katoličkih ma- 
nastira svieh redova i svuda se uvode obredi i običaji zapadne 
crkve istiskujući grčko -istočne. Ali istoga XII vieka odnošaji 
kralja češkoga Vladislava k Carigradu, putovanje biskupa Maj- 
narda onamo (1131) i sazavskoga igumna Silvestra s mnogo na- 
* Mansi, sacrorum conciliorum colleetio. Tom. XX. p. 296. 
* Chronicon Sazaviense in Seriptores rerum Bohemicarum I, p. 102. 
* Gesch. d. bćhm. Sprache p. 50. 
RJ. A. XXI. 10 
