146 K. NEVOSTRUJEV. 
roda (11857), kao i dolazak istoga Vladislava u Kijev, ženidbene 
sveze medju češkimi i ruskimi knezovi (Vratislava  Brnskoga 
1132, Svetopuka Mstislavića Novgorodskoga 1144) i neki drugi 
doticaji kako pokazivahu tako i utvrdjivahu u Češkoj i Moravskoj 
ostanke istočne crkve. Osobito je znatno u tom vieku što pa- 
pinski legati nasilno rastrzahu zakonite ženidbe pravoslavnih sve- 
ćenika i što se tomu ovi posijednji silno suproćahu, razumijući 
nezakonitost i zlo takove novštine. ! 
U XIII vicku još se silnije razvija katolicizam u Češkoj i pri- 
tiskuje istočna crkva za kraljeva čeških, koji ugadjahu papi, po- 
činjući od Premisla Otokara 1, a osobito za Većeslava II (1230 
do 1293). Kao što prije činjaše Mlada, sestra Boljeslavljeva, tako 
sada Agnesa, sestra Većeslavljeva obraćaše se k papi Grguru IX 
da bi se uveli u Češkoj novi kalugjerski redovi, — i Većeslav 
uz to pisa papi: ,ispunjajući želju njezinu, sveti otče, ti ćeš u 
svieh odnošajih staviti mene pod svoju vlast“. * Kako je 
drugi kralj, isto tako odani papi, Premisal Otokar II smatrao is- 
povjednike grčke crkve u Ugarskoj, Bugarskoj, Rusiji i Bosni, 
vidi se iz onoga što je pisao papi Aleksandru IV poslije boja na 
rieci Moravi (1260), gdje veli: ,imi počinjanjem božjim (auctore 
Deo) vodismo težku vojnu na Belu i sina njegova, kraljeve ugarske, 
na Danila, kralja ruskoga i sinove njegove i na Ruse i Tatare, 
na nebrojeno mnoštvo odmetnika (sehismaticorum), — Grka, 
Bugara, Rusa i bosanskih jeretika (haereticorum)“. * Pogled je 
to čisto kutolički, — i taj se rat predstavlja kao sveta vojna za- 
padne crkve s istočnom! Taj isti Premisal Otokar Il, kao budni 
čuvar katoličke vjere i poklonik papin, godine 12517 moli istoga 
Aleksandra IV da pošlje inkvisitore u Cešku, da bi istriebili 
jeres, koja se pojavila u njegovoj kraljevini. Na to mu papa doista 
posla dva inkvisitora i bulu, po kojoj se može suditi da je papa 
imao na umu kako prave jeretike tako i one koji su se držali 
grčko-istočnoga ispoviedanja u Češkoj. ,U nekih dielovih države 
ljubaznoga po Hristu sina našega slavnoga kralja češkoga, i u 
krajevih poljskih toliko je ojačala zabluda, da se mnoge duše od- 
* Sve te to liepo izloženo u više pokazanoj raspravi Novikova: IlpasocaaBie y 
UexoBp str. 32—38. 
* Palackoga Geschichte von Bćhmen II, 110. 
5 Continuatores Cosmae I, 399—405. 
