152 K. NEVOSTRUJEV. 
i kad nastaše pritješnjavanja, taj narod poče zalaziti u gore, gdje 
se govoratu pouke narodnim jezikom i služba se božja svršivaše 
s priečešćivanjem pod oba oblika (vidi niže o gori nazvanoj Tabor). 
Za oviem ćemo navesti znamenito mjesto iz djela istoga Stran- 
skoga, koji pokazuje da je pravoslavna strana Čeha od starine do 
poznijih vremena imala svoje osobito svećenstvo, koje je uprav- 
ljalo duhovnimi poslovi pravoslavnih, oduševljavalo i podržavalo 
ih u istinitoj vjeri. ! ,U Čeha katolika hierarhija bijaše gotovo 
svagda jednaka, u evangelika, t. j. pravoslavnih, mienjala se prema 
okolnostim. U katolika biskupi držahu vlast svoju i do smrti uprav- 
ljahu autokratički; u evangelika se crkvena uprava mienjala prema 
potrebam crkvenim i više bila nalik na obćinsku. Od svetoga Ki- 
rila do Ditmara crkvena vlast bijaše u evangelika. Kirilo je po- 
stavio po svoj državi učitelje vjere (docendae religionis ministros), 
a nad njimi vieće presbitersko (collegium  presbyterorum) i po 
obredu grčkom ustanovio liturgiju i sve crkvene službe. Prvi u 
toj kolegiji ne po dostojanstvu, nego po redu u službi bio je po 
pripoviedanju Pavao Kajh, čovjek, kojega je za pobožnost ljubio 
Borivoj i Ljudmila, i dugo je upravljao češkom crkvom. Kad bi 
koji član kolegije umro, na prazno mjesto obćim dogovorom stupio 
bi koji god izmedju služitelja (ministri) ili nižih svećenika. Taka 
je uprava crkvena trajala za Borivoja, Spitignjeva, Vratislava, 
Većeslava, Boljeslava I i Boljeslava II, cielih 70 godina, dokle 
ne bi postavljen Ditmar episkopom nad svom državom. Taj po- 
sljednji ne htje (?!) i ne može ispuniti želje papi da se ukinu 
obredi bugarski (t. j. pravoslavni). Njegov nasljednik Vojtjeh, koji 
je upravljao Češkom 25 godina, rodio se i odrastao u pravoslavnoj 
vjeri (21). Drugi svećenici latinskoga obreda, ako i bijahu svagda 
silni i bogati, ne samo podržavaše prijateljske sveze sa sljedbenici 
grčke i bugarske vjere, nego postojano biraše za kanonike saborne 
crkve svetoga Vita jednoga ili dva pravoslavna svećenika, koji 
svršivahu službu božju po svom obredu u osobitom dielu iste crkve 
pod glavnom kulom, i ondje imahu stan. Taj je dio crkve stajao do 
Vladislava II (1479—1516), i tek za njegove vlade poruši ga doktor 
Pavao Pavček, načelnik dvorske crkve u Višegradu. Premda nam 
se niesu sačuvala imena svieh svećenika, koji su bili izbirani za 
to mjesto, — nastavlja Stranski — ali sam dogadjaj može tek onda 
izgubiti vjeru kad i protivnici u neprekinutom redu nabroje sve 

* Resp. Bohima, ed. Elzevir., cap. VI p. 286 sq. 
