160 K. NEVOSTRUJEV. 
svećenici govore propoviedi, ali ne zanemarujući papinu vlast (opet 
dodaše katolici); 3. se punkt ticao kazni za smrtne griehe ili za 
važne priestupe; 4. crkvenoga imanja a oba s ograničavanjem, 
Učinjenimi ograničenjmi veoma bijaše nezadovoljna druga strana 
Čeha Taborita, koja nije imala diela u pregovorih; nastaše raz- 
dori, u kojih biše Taborite sa sviem pobijene i od kojih Česi do 
don strašni veoma oslabiše. ! Tada (14835 godine) priznaše Sigis- 
munda (s kojim bjehu vojevali, što im je spalio Husa i druga zla 
činio) za svoga kralja i medju njimi se stade latinstvo na novo 
uvoditi, papin legat Filiberto uze od češkoga svećenstva zakletvu 
pokornosti rimskoj crkvi i diže prokletstvo, koje ležaše na svoj 
Češkoj (21), a poslije postavljen bi za pražkoga arhiepiskopa. * Od 
tuda nasta novo kolebanje u Češkoj. Iz Rima slaše onamo legata 
za legatom: godine 1445 kardinala Karvajala, 1451 pomenutoga 
Eneja Silvija, zapadnoga bogoslova i diplomata, 1452 misionara 
Kapistrana. Enej Silvije u pismu k istomu Karvajalu * razlaže 
svoj razgovor i prepirku s Gjurgjem Podjebradom (poslije kraljem 
češkim) i taboritami o pričešćivanju pod oba oblika. U razgovoru 
Podjebrad prigovara katolikom da su povriedili bazelski ugovor 
a Taborite potvrdjujući svoje pričešćivanje pod oba oblika pozi. 
vaše se na grčku crkvu. ,U tom“ —- govorahu Eneju — ,mi ne 
idemo po svojoj nauci, nego po nauci apostolskoj i grčkoj.“ — 
pNe treba da vas Grčka zavodi“ — odgori Enej — ,premda 
Grci ne grieše držeći se staroga običaja, ali vama, koje su 
odgojili Rimljani, ne može se oprostiti, što svojom vlašću 
odbacujete čisti, pohvalni i nesumnjivi obred rimske crkve: tiem 
načinom vi prestupate pravilo ili običaj odobreni dugim svojim 
trajanjem. Za što se volite pokoravati grčkoj nego li latinskoj 
crkvi? Što vam daje pravo da toliko hvalite grčku crkvu? Ne 
vidite li da latinska cvate mnogo bolje? Naša crkva svuda gospo- 
duje a grčka je pod jarmom turskim. Našom upravlja jedna glava, 
a grčku razdiru raskoli. Naša je ukrašena divnimi zgradami, a 
grčkoj nesta sjajnosti.“ Po tom Enej Silvije (zaboravivši kako je 
pritješnjavana istočna crkva u Češkoj) prigovara Čehom da se u 
! Kirehenlex. Wezer ib. p. 421—423, Lehrbuch d. Kirehengesehishte v. Gieseler 
II, 3. S. 440—443, Wessenberg Die grossen Kirchenversammlungen des 15.u. 
16. Jahrh. II, 341—341. 
2 Giegeler Lehrbuch d. Kirchengesehichte II, 4. S, 44%. 
3 Aeneae Sylvii epist. 130 ad Jo. de Carjaval Card., an. 1451. 
