188 IV. RADETIĆ. 
2 glag. u neprelaznom značenju značeći kakvu naklonost, pomoć 
ili uslugu i tomu protivno kao: služiti komu == biti mu posluž- 
nikom, dobro činiti komu, pomagati, zapoviedati, 
vjerovati, zahvalitijsškoditi skorrstivvihiu 
Ovamo spadaju i pridavnici, uz koje dat. nesavršen njihov smisao 
nadopunjuje, kao: naličan komu biti, tudj, sklon, blag, 
ljubezan, srodan, dobrodošo, per Riomis damn 
škodan itd. 
Dočim kod glag. neprelaznih sam dat. stojati može, stoji kod 
prelaznih skupa sa akuzativom, značeći osobu kao svezu koja 
radnju subjekta sa objektom spaja, tako da smisao izreke ni ne 
može podpun biti, ako uz ak. ujedno i dat. nekažeš, kao dati 
njekomu nešto, dieliti, darovati, pokloniti, pisati, 
govoriti, kazati, obećati, javiti, dopustiti, donieti itd. 
u kratko svi glag. koji zahtievaju, da ne samo subjekt nešto radi, 
nego da je za izvedenje radnje potrebita osoba ili stvar u dativu, 
koja radnju prima i na njoj sudjeluje. 
Osim ovih ovdje iztaknutih funkcija dolazi ovdje ondje dat. u 
sasvim neodvisnoj porabi t. j. nenaznačuje nikakov odnošaj, već 
se samo kao prislov ukazuje. To biva 1) osobito u enklitičkom 
obliku si koji se gdjekojoj rieči jednostavno pridieva n. p. blago si 
ga meni, ili star. upit.: čto li si otv&sta op. 2, 2, 114. 2) kad se 
dat. zaimena svk ija posjedovnomu zaimenu kao i u grčkom je- 
ziku gen. za veću važnost pridodaje, n. p. svojimn mt grčhomu 
va spasenije jezikom ve 2brov zapazropar sorata roie z0vegiw Rom. 
11. šiš. 1/1 (?); pisaha svoja si reč chabr. 90. U ostalom sr. o tom 
obširnije Mikl. syntaksu str. 106 itd. 
i lokal ukazuje kao padež značeći mjesto, u kojem biva ono, što se 
glagoljem kaže, o tom sr. Mikl. der praposl. L. in d. sl. Spr. Sitzb. 
Bd. b1. str. D381. 1d. 
