192 SVEČANA SJEDNICA. 
NI 
107% VEJ ABE S ATA ST 
TAJNIKA DR. GJ. DANIČIĆA. 
Prije nego progovorim o radnji jugoslavenske akademije znanosti 
i umjetnosti za prošlih godinu dana, dužan sam spomenuti veliki 
gubitak, naneseni prošle godine njoj i svemu slovenstvu preranom 
smrću dopisujućega člana njezina, Aleksandra Teodorovića 
Hilferdinga, koji premda tek do najboljih godina čovječijega 
vieka došavši, već bješe stekao književnimi djeli velike zasluge 
za sva plemena slovenska zajedno i za svako na po se, osobito 
za nas, južne Slovene, osvjetljujući i prošlost i sadašnjost njihovu 
sa svake strane i tako pomažući podizati nauku slovensku a njom 
najpouzdanije i sam slovenski rod. 
e 
Što je jugoslavenska akademija privriedila prošle godine knji- 
Ževnosti svoga naroda, od toga čast mi je najprije spomenuti ras- 
prave i pomanje poslove: 
U razredu filologičko-historičkom počastni član, dr. Fr. 
Miklošić pomože akademiji u radnji njezinoj obznanom, za jezik 
i književnost slovenskih naroda kao i za historiju obće bogoslovske 
književnosti dragocjenom, o rukopisu srbskoga roda,u kom su psalmi 
s tumačenjem, pisani za Branka sina vojvode Mladena a otca Vuka 
Brankovića. — Pravi član i predsjednik dr. Fr. Rački kritički pre- 
tresajući, popravljajući i dopunjajući po izvorih, prije ili nikako ne 
upotrebljenih ili ne upotrebljenih dovoljno, dojakošnja istraživanja 
o starijoj historiji hrvatskoj, priloži tri rasprave: u jednoj osvjet- 
ljujući pleme kraljeva hrvatskih narodnoga podrietla pokaza red, 
u kom su vladali jedan za drugim, i rodbinsku svezu, u kojoj su 
bili jedan s drugim; — u drugoj tražeći odgovor na pitanje: tko 
je — Hrvat li ili kakav inostranac — bio knez Amiko, koji je 
u drugoj polovini XI vieka zarobio kralja hrvatskoga Slavica, — 
