200 SVEČANA SJEDNICA. 
stinu pismu zaključuje akademik, da je dvorska stranka u Ugarskoj 
sada bila Krsti prijazna i da su mu na njezino ime činjena kojekakova 
lepa obećanja. Ta sva obećanja ostaju medjutim tašta i prazna, 
kao što se i u obće to vrieme ništa nije činilo, da Ljudevitove 
kraljevine budu obranjene od turskih navala. Ugarska sama bi- 
Jaše doduše ovaj čas od Turaka poštedjena, ali tim više moraše 
podnositi Hrvatska. S proljeća g. 1525 bijaše svemu svietu po- 
znato, da Turci namjeravaju osvojiti vele znameniti grad Jajce; 
što je pako za obranu toga grada učinjeno od strane kralja Lju- 
devita i nadvojvode Ferdinanda, bijaše neznatno i nedostatno, te 
se tako Jajcu nenadje pomoći, dok mu je nije priveo Krsto Fran- 
kapan. Tu razloži akademik na temelju Krstina izvješća, u kakovu 
se je stanju Jajce sada nalazilo; kakovim su ga načinom Turci 
namjeravali predobiti i kako se je on ponudio kralju, da će Jaj- 
čanom u pomoć poteći. Premda Krsti nije dano u Budimu onoliko 
pomoći, koliko se je obećavalo, to se on ipak zaputi na 18 travnja 
na naše strane da kupi vitezove za svoju vojnu. Radeći on sada 
o takovu poslu moralo je naravno bez uspjeha ostati poslanstvo 
Friderika Gonzage, koga je bio francezki kralj Franjo ka Krsti 
uputio, da ga namami, kako će sa svojom četom i s pomoćju 
turskom iz Hrvatske provaliti u Ferdinandove zemlje. 
Dok se je Krsto na vojnu spremao, bijaše držan ugarski sabor 
na Rakošu (od 7 svibnja 1525), te buduć da se s tim saborom 
dovodi i Frankapan u savez, to je akademik odatle uzeo povod, 
da dokaže, da nije ništa istne u svem onom, što se za Krstu 
veli, kao da se je tom prilikom svezao s Ivanom Zapoljskim itd. 
Dočim su se nakon spomenutoga sabora ugarske stranke medju 
sobom borile za vlast i gospodstvo, izvede Krsto Frankapan svoje 
junačko djelo. Završivši bojne Pripreme, poglavito u okolišu medju 
Zdenci i Sloboštinom, predje na 7 lipnja kod današnjega Svinjara 
sa svojom četom preko Save. Vojska mu ne imaše ni punih 6000 
ljudi, i s tom četom savlada on tursku mnogo veću vojsku i sve 
ine težkoće i zapreke, koje su mu se na put stavljale, te na 11 
lipnja unese u Jajce živeža i bojnih sprava. Za to junačko djelo 
slavilo se je Krstino ime na sve strane i kralj ga je njegov od- 
likovao častnim imenom branitelja kraljevina Hrvatske, Dalmacije 
i Slavonije, a hrvatski ga je narod štovao kao svoga izbavitelja. 
Malo dana nakon oslobodjena Jajca nadje se Krsto medju ugar- 
skim plemstvom i njegovimi vodjami na Hatvanskom saboru (po- 
