що рослина бере одну частину євоєї поживи, а саме 
вугіль, з повітря, розкладаючи вуглекислоту, а другу 
частину--минеральне твориво (матерію) бере з грунту. 
Отже, щоб рослина нормально живилася, треба, щоб 
обидва ті процеси відбувалися без ніяких перешкод. 
Ротут є глибока ріжниця між завданням  землероб- 
ства на Заході і в нас, а це відбилося на ході роз- 
витку агрономичної науки. Річь у тому, що процес 
розкладу вуглекислоти, цей найголовніший процес у 
рослинному життю, залежить від того, оскільки води 
є в зелених частинах рослини. Як що ця кількість 
води падає нижче певної міри,-а це може трапитися 
хоч через те, що менше йде води з грунту,-то роз- 
клад вуглекислоти затримується, а то й зовсім при- 
пиняється. І от рослина перестає нормально живитися; 
наслідком цього й є зменшений врожай у культур- 
них рослин. 
Виходить, що перший чинник, який викликає 
зменшену асиміляційну діяльність у рослини, це над- 
мірне випаровування води в листю; а інтенсивне ви- 
паровування води в листю багато залежить від  від- 
носної вохкости повітря. На це значіння відносної вох- 
кости повітря вказує між иншнми така спроба Воль- 
ні (див. Табл, 1). 
ТАБ ЄФІЙСНЯ 1 
Випаровування в 
Вохкість грамах на одиницю Врожай. 
повітря сухої матерії листя коріння 
28,2 341 46,0 47,2 
31,2 уезбунантя. 56,9 65,7 
68,8 144 74,3 31,5 
4 
