рез те врожаї 1915 і 1917 років були нижчі, а 1916 | 
року--вищі. БО А 
Тепер врозуміло, що в дахідній Европі, через 
звичайно високу вохкість грунту, рослини менш випа- 
ровують води. Далі: через менше випаровування кіль- 
кість води в листю звичайно не падає до такого рівня, 
де б слабшала енергія процесу розкладу вуглекислоти. 
Самий процес той через» те здебільшого нормально 
іде, без людської допомоги. Тому для західньо 
«европейської агрономії трохи чи й зовсім не відійшло 
питання про те,як регулювати процеси розкладу ву- 
глекислоти, і всю свою увагу вона звертає на другу 
сторону живлення рослин, а саме, щоб достачати рос- 
линам потрібні їм минеральні сполуки, а що рослина ці 
минеральні сполуки бере з грунту або через грунт, то 
на Заході й розвинулася широко теорія угноїння. 
Не так воно на Вкраїві. В нас на півдні дово- 
диться передусім рахуватися з нашими посухами. ТІї 
посухи викликають малу вохкість грунту,--а крім того 
малу вохкість повітря; наслідком цього, порушується, 
через надмірне випаровування, водна рівновага  (ба- 
лянс води) в рослині і потім того зменшується, а то й 
зовсім припиняється процес асимиляції вугля; в край- 
ніх випадках рослина Й зовсім гине, бо надто мало 
води в її тканинах, 
Отже, головне питання південного землеробства 
це утворити нашим культурним рослинам такі умови, 
щоб води прибувало з грунту не менше, ніж рослина 
витрачає Її своїми наземними частинами, чи, як ми 
кажемо, утворити такі умови, де б не порушувався 
водний баляне у рослині, 
8 
