Т!льки за допомогою ПЛ@МКНИГ ми можемо провадити розумний добр 
тварин, тим бльш мати ГОМОЗИГОТНИХ тварин в потр1бних напрямках 1хньо! 
продукци. | 
Нам ще дуже мало вом! закони, яким шдлягае спадков1сть тих чи 
инших ознак, особливо коли 1х де юкльки як це й трапляеться серед с.-г. 
тварин. Коли ми хочемо впевнитись в ГОМОЗИГОТНОСТИ тварин, нам неминуче 
потр1бно вивчати 1х в дуже велимй клькости Йй на протяз! довгого 
часу, а це, зрозум!ло, краще й легче проробити ‘льки за допомогою 
племкниг. | 
Це зтвердження ще б!льше п!дкреслимо, коли згадаемо, що дослди наде | 
вивчанням спадковости майже не тд силу Сльшост! наукових установ, що. | 
всдуть працю в Шм напрямку, через велику ускладнен!сть цих дослыйв. 
Коли г!д час реестрацй тварин, в1дмлчаеться не т!льки „педигри“, а ще” | 
й 1хн!  корисн! властивостр, то в такому раз! племкниги будуть могутнм зна- 
ряддям для полшшення тварин у сльськм господарстви. 
| Комершйний бк теж мае вагу, бо за тварин, заведених до племкниги 
дорожче платять 1, таким чином, зб1льшуветься прибуток в господарстеи, 
а покупець мае б1льше гарантй, що придбае дШсно крашу тварину. 
Найстарииу плем1нну книгу було утворено в АнглИ для велико! рогато! 
худоби (шортгорн!в) року 1822-го. Вона обййшла тальки райони росповсюд- 
ження цього скоту в одн кра]?н! будь яких напрямюв продукцй й льки 
в 1915 рош в докремлено племнну книгу молочних шортгорнв (Бату 
Эвогоги$). 
За колишньою практикою Н1меччини здавалось можливим заводити до 
племкниги тварин не тльки р!зних рас, а навть 1 р1зних вид1в Так, бачимо 
в вдомй КНИЗ! Затегаста року 1868-го записувано коней, велику рогату 
худобу, в1вц! й свин! вах порид. 
Таку думку незабаром було залишено: 
В АнглИ теж, до останнього часу, „нащональна асощящя свинар1в“ вида- 
вала одну плем!нну книгу для великоТ, середньо! б1ло! й темворсв з окремими 
льки вддлами. 
Останн!ми часами Н1меччина, Даня, Франщшя й инш! держави ведуть 
племкниги виключно для одне! породи. 
Правдив!сть ‘то! чи ‘иншо{ методи залежить ВД завдання, яке ставить | 
соб! племкнига. 
Коли тильки рееструеться тварин в!домого якогось походження, то щлком. 
однаково скльки порд 1! майже вид1в буде об‘ектами племкниги. Мае знашння` | 
ильки юльксть тварин. 
Зовам инша р1ч, коли до племкниги, кр!м Педигри, буде дописан1_ 
екстер‘ер, господарсько-користн! ознаки, плем1нна здатн1сть та инше й за | 
цими -даними ведеться селекщшю тварин в будь якому напрямку. 
В такому раз1, очевидячки, неможливо вести зб1рну плем!нну книгу, хоч о 
би з тих м!ркувань, що персонально дуже важко п1дшукати людей достатньою | 
м!рою обънаних не ви на тваринах р!зно! породи, а навть разних. 
видиВ. 
На. нашу думку, неодмнною умовою того, щоб тварину було записано 
до племкниги, е огляд ТТ на м!сц! в господарствг; не задовольняючись тИльки 
в'домим походженням. 
4 
