34 
som Taurinerne (et ligurisk Folkeslag) ved Fo- 
den af Alperne, kalde Asia, er den daarligste 
af alle Kornarter, som alene kan bruges til at 
afværge Hunger. Den er meget foldrig, har 
tyndt Straa og meget tunge Korn, men disse 
have en sørgelig mørk Farve. For 
den stramme Smag lidt mildere, blander man 
den 
at gjøre 
med Spelthvede; men ikke engang paa 
denne Maade er den behagelig for Maven.* 
I Italien, som 1 det hele taget i Sydeuropa, 
dyrker man nu vistnok Rug, men dog meget 
det Navn 
Segala(e), men i Calabrien kaldes den gjerne 
Germano og paa Ætna 
sjelden; italienske 
almindelige er 
Grano tedesco, 
d. e. tysk Korn. Til Italien synes altsaa Ru- 
gen at være indført fra Tyskland. 
Det er neppe muligt nu at opgive, naar 
Rugen er indført i Norge; men alt i den ældre 
Gulathingslov Cap. 75 (efr. Ældre Frostathings- 
lov XIII. 1) heder det blandt andet: 
en Mand saar Vinterrug der, hvor der er Ager, 
Dersom 
og flytter fra Jorden, da skal han aldeles intet 
have deraf; hvis han derimod opbryder Vold 
skal sit Frø- 
men hvis han opbryder udenfor 
indenfor Gjerdet, da han faa 
korn igjen: 
da skal have Halvdelen: 
som kommer til at overtage Jorden, og den, 
Gjerdet, hver 
den, 
som saaede, dersom han har sat Gjerde omkring. 
(Cfr. Christian V. Norske Lov 14. 42). I 
Slutningen af det 13de Aarhundrede maa den 
3) 
Od. 
her have været almindelig dyrket; thi i Mag- 
1274 
bruges Rug (VII. 29) som en Normalbetegnelse 
Vægt. 
Rugen ogsaa i Sverige i Upplandslagen, som 
er udgivet 12951). 
I Slutningen af det l15de Aarhundrede har 
man her 
nus Lagabøter's ,Nyere Landslov* af 
for Omtrent somtidig hermed nævnes 
troet, at det lod sig gjøre, ved et 
bestemt Lovbud, at fremme Dyrkningen af Rug. 
Der findes nemlig?) en Forordning af det nor- 
ske Rigsraad af 4de December 1490, hvori det 
paalægges hver Bonde hvert Aar at lægge ud 
et Maal Rugbraate. 
Rugen er nu et vigtigt Brødkorn i Norge, 
Sverige, Danmark, Rusland, Polen og de KFøne 
af Tyskland, som aldrig bleve erobrede af Ro- 
merne. I de sydtyske Lande, som 1 lang Tid 
1) Schlyter's Udgave Pag. 31. *) Diplomatarium 
norvegicum. II. No. 963. Page. 708. 
|| 
| 
indehavdes af disse, er derimod Hveden det al- 
mindelige Brødkorn, og det 
bekjendt, ogsaa Tilfældet i Frankrige og Eng- 
land; ja 1 de Egne, hvor Romerne holdt sig 
er 
samme er, som 
længst, f. Ex. i Wirttemberg og Baden, 
endog Spelt (Tritcum spelta, L.), der fornem- 
dyrkedes af 
I Alminde- 
lighed sagt har hvidt eller mørkt Brød meget 
længe været et Schibolet eller et sikkert Kjende- 
tegn paa Tyskere og Franskmænd, og det kan 
her være nok at minde Goethe's 
kjendte 
lig, især 1 den ældre Tid, oftere 
Romerne, almindeligere end Hvede. 
om vel 
sSoldatertrøst*: 
Nein hier hat es keine Noth, 
Schwarze Miådchen, weisses Brod: 
Morgen in ein ander Stådtechen, 
Schwarzes Brod und weisse Midchen. 
det er 
Nei, her har det ingen Nød, 
Sortladne Piger, hvide Brød, 
Og imorgen flytter Krigen, 
Sort da Brødet, hvidlet Pigen. 
I de forenede Stater har Rugen ikke været 
kjendt før i Begyndelsen af det 17de Aarhun- 
drede og nævnes første Gang 1622 som dyrket 
i Ny Scotland). 
I Skandinavien dyrkes baade Vinter- og 
Sommerrug. I Sverige synes Sommerrugen at 
være almindeligst i de sydlige og mellemste 
Provindser; i Norge er Forholdet omvendt. I 
begge Lande er dog Vinterrugen den alminde- 
ligst dyrkede Form. 
I Norge falder Rugens Polargrændse om- 
trent ved 69—691/30, d. v. s. fornemlig Som- 
merrug (, Væring*), og denne behøver, trods 
den høie Bredegrad, i Almindelighed kun 115— 
116 Dage fra Udsæd til Modning. Ved Han- 
delsstedet Skibotten i Lyngen (699 28") blev 
Sommerrugen 1863 saaet den Ilte Mai, spirede 
23de Mai, havde skudt Ax 2Ode Juni og blev 
skaaret fuldmoden 25de August. Fra Udsæd 
til Indhøstning medgik altsaa 107 Dage og fra 
Spiring til Modning 95 Dage. Ved Kvæfjord 
paa Hindø (68" 46”) modnedes Sommerrugen i 
Aaret 1813 i 89 Dage og 1819 i 94 Dage, 
og paa Dyrø (699 3) i Aaret 1861 i 101. 
') A. Petermann. Mittheilungen &e. 
1856. 
Pag. 418. i 
