40 
Grund af, at den var til Gavn for Organismen. 
Denne Fremtoning er især af Vigtighed for 
Embryologen; thi Grunden til at befrugtede Æg 
af et eller andet Dyr ikke er paatrufne kan 
være den, at der ikke er fisket efter dem paa 
rette Tid af Dagen. Men heraf sees ogsaa den 
Vigtighed, som Havundersøgelser har, idet Natur- 
forskeren maa være paa sin Post baade Dag og 
Nat. C, Chun 
ikke at lægge Æg paa en bestemt Tid af Dagen. 
Ifølge synes  Ribbegoplerne 
, Naar Fol og Kowalewsky*, siger Chun, ,angiver, 
at Æglægningen hos disse Dyr kun finder Sted 
om Natten eller tidlig om Morgenen, saa maa 
jeg indskrænke dette dertil, at i alle Fald den 
forholdsvis største Mængde Kjønsprodukter gydes 
paa denne Tid, men at jeg dog hos alle iagt- 
tagne kjønsmodne Arter ogsaa hyppig om Dagen 
kunde iagttage Udstødningen af temmelig bety- 
Om 
denne lagttagelse dog ikke er gjort paa fangne 
delige Mængder af Æg gjennem Munden.* 
Individer i Neapels zoologiske Station, anfører 
Chun ikke. 
og Vejrets Luner 
Videre bemærker han: , Vindens 
ved de (Rippegoplerne) at 
unddrage sig derved, at de sænker sig til større 
Dybder og kun kommer op til Overfladen i stille 
Sø. 
saa at den, der vil gjøre Regning paa en rig 
Opstigningen sker regelmæssig om Natten, 
Fangst, er nødt til at tage ud paa Havet ved 
Dagery. Saa snart Morgenbrisen kruser Søen, 
begynder de eiterhaanden igjen at sænke sig 
i Dybet, omendskjønt man ved roligt Hav og- 
saa om Dagen kan gjøre Regning paa deres 
I hvert Fald 
synes de at sky det skarpe Sollys. især i den 
hede Aarstid.* 
Om Cyanea arctica (en Art Storgople) for- 
Al. 
ved Provincetown Havn en Morgen tidlig mel- 
Forekomst i de øvre Vandlag. 
tæller Agassiz: ,Efterat jeg havde været 
lem Kl. 4 og 5, forbausedes jeg ved at bemærke, 
hvilken uhyre Mængde unge Oyaneaer der svøm- 
mede omkring. Ved min Tilbagekomst til samme 
[ar 
Sted Kl. 7 var de alle gaaede ned til dybere 
Vandlag, uagtet ikke det ringeste Vindpust 
havde kruset Qverfladen. At de unge Meduser 
er saa tidlig paa Færde er et Exempel blandt 
mange lignende paa, at Goplerne kommer op i 
Et andet - Sted siger 
| at 
som er blevne iagt- 
den tidlige Morgen.* 
samme Forfatter: ,, Det er ret mærkeligt, 
næsten alle de Meduser, 
tagne, er blevne paatrufne enten kun i det kla- 
Om 
Formiddagen, indtil Kl. 10, kommer Meduserve 
reste Solskin eller i meget mørke Nætter. 
ikke til Syne selv paa klare Dage, medeus de 
fra Kl. 11 til Kl. I eller. 2 kan fanges i 
Efter denne | 
haanden, og silde om Eftermiddagen til hen 
Mængde. Tid forsvinder de efter- 
imod Solnedgang er det sjeldent at se en eneste 
Meduse. Mellem Kl. 9 og 12 om Natten 
kommer de op til OQverfladen igjen, og denne 
Tid er i Virkeligheden en af de mest gunstige 
til Indsamling af dem til Trods for Mørket.* 
A. Østerbol. 
Om Tælling af Blodiegemer. 
Af Jac. G. Otto. 
Amanuensis ved det fysiologiske Institut. 
Blodet hos Mennesket og Hvirveldyrene er 
som bekjendt en rød, ugjennemsigtig Væske. 
Denne Ugjennemsigtighed skyldes en Uendelighed 
af smaa Legemer, Blodlegemer, der svømmer 
omkring i en gulagtig eller farveløs Væske, 
Blodplasma, og betinger Blodets røde Farve. 
Blodlegemerne er saa smaa, at man først ved 
Mikroskopets Hjælp kan overbevise sig om de- 
res Tilstedeværelse, og de viser sig da som 
cirkelrunde, gulagtige Skiver med en Fordybning 
i Midten. 
flere ligger ovenpaa hinanden og der skal et be- 
Deres Farve bliver først rødlig, naar 
tydeligt Antal af dem til. for at de skal antage 
Blodlege- 
mernes Gjennemsnitsdiameter er omt. 0.008 mm. 
en saa stærk rød Nuance som Blod. 
og deres største Tykkelse ca. 0.002 mm. 
Paa Grund af den uhyre Mængde, hvori 
de findes i Blodet og dettes Fgenskaber for- 
resten, har det varet længe, før man var istand 
til at skaffe sig en Forestilling om det Antal, 
hvori Blodlegemerne findes i et vist Volum Blod, 
og det er først den nyere Tids Fysiologi, der 
har udrustet os med saadanne Hjælpemidler, at 
man nu paa en halv Times Tid med al ønskelig 
Nøiagtighed formaar at bestemme Blodlegemer- 
nes Antal pr. mm.” hos et hvilketsomhelst In- 
divid. Resultaterne af en stor Række saadanne 
Blodtællinger har været, at normalt Menneske- 
blod i Gjennemsnit indeholder 5 Millioner røde 
Blodlegemer pr. mm.* hos Mænd, 4.5 Millioner 
hos Kvinder, og det er maaske intet som bedre 
