er skikket til at vise Fysiologiens Fremskridt i 
vor Tid, end at man har været istand til at 
orientere sig 1 en saadan Vrimmel, der til og 
med kun er tilgjængelig ved Mikroskopets Hjælp. 
Jeg skal i det følgende forsøge at give en 
Fremstilling om den Maade, paa hvilken man 
nu for Tiden bestemmer Blodlegemernes Antal 
ved mikroskopisk Tælling, idet jeg kun holder 
mig til en af de nyeste og bedste Methoder og 
undlader enhver Beskrivelse af de ældre. 
Principet for alle Blodtællingsmethoder er, 
at man fortynder et vist Volum Blod med et 
bekjendt Volum af en Fortyndingsvæske, som 
ikke angriber Blodlegemerne, saameget, at Blod- 
legemernes Antal i den samlede Væske (Blod + 
Fortyndingsvæske) ikke er større, end at det 
bekvemt lader sig bestemme, og endelig tæller 
man da Blodlegemerne under Mikroskopet i et 
Naar 
Fortyndingsgraden og det Volum, hvori man 
har talt, er bekjendt, lader Blodlegemeantallet i 
bestemt Volum af Blodblandingen. saa 
det oprindelige Blod sig let beregne. 
Qvennævnte Betingelser er i den af Fransk- 
manden Hayem uddannede Blodtællingsmethode 
realiseret paa nedenstaaende Maade: 
Til Fortynding af Blo- 
det bruges 3 Apparater, 
en Blodpipette (Fig. 1), 
en Pipette for Fortyn- 
(Fig. 2) 
Blandingsglas | 
[Ko] 
dingsvæsken 
ogdiet 
(Fig. 3). 
ikke andet end et sædvan- ( 
Kanal 
danner et Kapillarrør, som 
inddelt i 4 Afsnit for 
et Volum af resp. 2, 2!/ 
5 Kubikmillimeter, 
og Pipetten tor Fortyndings- p 
væsken har 2 Mærker for 
250 og 500 Kubik- 
| 
—E 
Blodpipetten er 
ligt Glasrør, hvis 
er 
24 
4 og 
resp 
millimeter (I cm.*). 
Fremgangsmaaden ved 
Fortyndingen af Blodet er B 
følgende: Først fyldes Fortyndingspipetten med 
Fortyndingsvæske (en 5 pCt. Glaubersaltopløsning) 
til et af Mærkerne, og deus Indhold udtømmes 
i Blandingsglasset. Med en skarp og spids 
Kniv giver man derpaa vedkommende, hvis Blod 
skal undersøges, et Stik i Ørelappen, saa der 
hurtig pibler en Blodsdraabe 
Fig. 3. 
frem, Spidsen af Blodpipetten 
anbringes saa i denne, Blodet 
opsuges til et af Mærkerne og 
at Spidsen er 
blæses, efter 
godt aftørret, ned i Fortyn- 
dingsvæsken i Blandingsglasset, 
hvorpaa en intim Blanding af 
Blod og Fortyndingsvæske be- 
virkes ved Omrøring først med 
Blodpipetten siden med en liden 
Glasstav. 
Man har altsaa nu 1 Blandingsglasset en 
Blodblanding og det 
gjælder at tælle Blodlegemerne i bestemt 
af bekjendt Fortynding, 
et 
Volum af denne Blodblanding. Dette sker ved 
Hjelp af et saakaldet Tælleglas (Fig. 4), 
Paa et 
med Kanadabalsam 
ls 
Midten af Dækglasset er cirku- 
der er imdrettet paa følgende Maade: 
Objektglas 
fastlimet et matslebet Dækglas af nøiagtig 
almindeligt er 
mm. Tykkelse; 
lært gjennemhullet, hvorved en Fordybning af 
!|; mm. fremkommer, og i denne anbringes ved 
Hjælp af en Glasstav en Draabe af Blodblan- 
der 
almindeligt Dækglas, vil der altsaa mellem dette 
dingen. — Lægges nu ovenpaa samme et 
og OQbjektglasset 
af nøiagtig 'js mm. Høide, og det gjælder der- 
indesluttes en Væskemængde 
for nu kun at tælle i en bestemt Længde og 
Bredde for at faa det undersøgte Volum fuldt 
bekjendt. Til den Ende findes der i Mikro- 
skopets Okular en inddelt Kvadrat (oculaire 
quadrillé), som omstaaende Fig. 5 viser, hvis 
Siders Længde paa en Maade, som her ikke 
nærmere kan beskrives, er bestemte til !/; mm. 
Tæller man nu alle de Blodlegemer, der ligger 
indenfor dette Kvadrat, saa har man bestemt 
Blodlegemernes Antal i et bekjendt Volum af 
en Blodblanding af bekjendt Fortynding og har 
da alle Data til at beregne Blodlegemeantallet 
pr. mm.* i det oprindelige Blod, som følgende 
Exempel viser: 
