har blandt andet skrevet en Afhandling *Om 
Grønland*. I en, omtrent Aar 1600 forfattet 
anden Udgave af dette Skrift har han tilføiet 
nogle Uddrag fra Kongespeilet, og deriblandt 
et angaaende Nordlyset. Men i dette har han 
imdskudt en Bemærkning, der har vakt megen 
OQpmærksomhed og Forundring, og som hidtil 
Kongespeilet. 
*Men denne Natur og Beskaffenhed er der 
ved Nordlyset, at det er altid des lysere, som 
Natten selv er mørkere, og sees det alene om 
Nætterne, men aldrig ved Dagen, og oftest 1 
tykt Mørke, men sjælden i Maaneskin. Men 
det er saaledes at se til, som om man ser en 
stor Lue langt fra, af en stærk Ild; deraf skyde 
sig, op i Luften at se til, skarpe Spidser, ulige 
i Høide, og meget ustadige, saa at nu een nu an- 
den bliver høiere, og svæver saaledes dette Lys 
at se til som en skinnende Lue. Men saalænge 
disse Straaler ere paa det høieste og klareste, 
da staar der saa stærkt Lys af denne Ild-Flod 
og Funklen, at de Folk, som ere ude, kunne meget 
vel, baade hitte deres Vei saa og gaa paa Jagt, 
om de behøve. Ligeledes og om Folk sidde i 
deres Huse, som der ere Vinduer paa, da er 
saa lyst derinde, at hver som er tilstede kjender 
den anden. Men saa foranderligt er dette Lys, 
at det undertiden synes at blive dunklere, som 
om derimellem blev oppustet en sort Røg eller 
en tyk Taagesky, og da"er det ligest efter det, 
som om lyset da kvæles i den Røg, ligesom 
om det var nærved at slukkes. Men saasnart 
den Taage begynder at fortyndes og aflettes, da 
begynder dette Lys anden Gang at luttres og 
opklares; ja det kan undertiden hænde, at Folk 
synes, som deraf skydes store Gnister, 
et gloende Jern, der nylig er taget af Ælssen. 
Men naar Natten gaar bort, og Dagen nærmer 
sig, da begynder dette Lys at blive lavere, og 
er det da ligesom det ganske forsvinder, i den 
Tid, som Dagen lysnes*. 
Kongespeilet er forfattet ca. 1250, i hvert 
Fald før 1260 og sandsynligvis senere end 1240. 
Den ukjendte, men 1 hvert Fald norske For- 
fatters Hjemsted har rimeligvis, efter Observator 
H Geelmuyden's skarpsindige Ræsonnement!) 
ligget mellem 649 23" og 64" 58" nordlig Brede 
(Namdalen). Hans Skildring af Nordlyset er i 
hele den ældre Tids Nordlysliteratur ligefrem 
enestaaende; den usminkede, ædle Maade, hvor- 
paa han beskriver Fænomenet, har end ikke 
tilnærmelsesvis noget Sidestykke fra samme Tid 
elier langt senere Tider. Det besynderlige er 
1) Arkiv for nordisk Filologi. 
Storm. Første Bind. 
Udgivet af Gustav 
Kristiania 18883. 
som af 
har været uforklarlig blandt Nordlysforskerne. 
Jeg meddeler neden for Kongespeilets Nordlys- 
beskrivelse (efter den danske OQversættelse, Sorø 
1754), samt ved Siden deraf Peder Claus- 
søn”s Gjengivelse deraf (efter Peder Claus- 
søn Friis. Samlede Skrifter.  Udgivne af Dr. 
Gustav Storm. Kristiania 1881). 
Peder Claussøn Friis. 
*Paa Grønland sees om Natten it Meteoron 
och klart Skijn paa Himmelen, hues Skick saa- 
ledes er: at io mørkere Natten er, io klarere 
skijn same Lius, det er 10 mindre at Maanen 
skinner och naar hand er enten vdi sit 
første eller sijste Quarter, io mere siunis 
same Lius paa Himmelen, dog altid mod Nor- 
den, och kommer icke saa høit paa Him- 
melen, at den kand sees vdi andre Lande 
vden Grønland och Island och den nor- 
derste Part af Norrig, och kaldis derfore 
Nordlius. 
Det er at tilse ligesom en flygendis Ild 
och Lue och strecker sig vd paa Himmelen, 
ligesom et høigt och langt Gierde och 
skiuder sig op och ned i1t Øineblick, lige- 
som mange OQrgelpiber kunde staa hos 
hinanden och i en Handwending skiude 
sig den ene op och den anden ned och 
huor som Luen skiuder sig der-vdi aller- 
klariste op och ned, fram och tilbage, 
da kand det bliffue der mørkt och ligesom en 
Røg lade effter sig och strax i 1t Øineblick 
optendis igien paa it andet Sted och lige- 
saa optendis igien, der som det tilforn 
sivntis at were vdslucket. Ingen kand 
tencke, huor hasteligen same Skijn det 
røres op och ned, fram och tilbage, lige- 
som det hoppede og dantzede met stor 
Urolighed, vden den som det seet haf- 
fuer. OQech naar det er som klariste paa Him- 
melen, da kand mand see der-wed baadei Huus 
som Winduer er paa och vden Huus, ligesom 
naar Maanen skinner. Och naar det be- 
gyndis at dages da forsuinder same Nordlus*. 
imidlertid, at Nordlyset i Kongespeilet særlig 
betones som et for Grønland eiendommeligt Fæno- 
men, og at Forfatteren ingensteds nævner eller 
antyder, at det er synligt i Norge. Hans Skil- 
dring afgiver imidlertid saa utvetydige Beviser 
paa, at den er affattet paa Grundlag af eget 
Kjendskab til Nordlysets Optræden i hans Hjem- 
stavn, at man ikke kan tvivle om, at han jo 
har været særdeles fortrolig med Nordlyset, om 
han end har anset Grønland — det i Følge den 
ældre Tids Anskuelse høiest mod Nord liggende 
Land — som Fænomenets egentlige Arnested. 
I Peder Claussøn”s ovenfor meddelte 
Gjengivelse af Kongespeilets Nordlysbeskrivelse 
har jeg ved spærret Sats fremhævet de Bemærk- 
