Ildlanser, Bjælker, Spyd, stridende Årmeer, bræn- 
dende Himmel og lignende. Selv det 16de Aar- 
hundredes store lagttager, Tycho Brahe, har 
endnu ikke det rette Greb paa Sage; han ansaa 
Nordlyset for en Slags svovlagtige Dampe, og i 
hans Optegnelser om Nordlys, der hidrører fra 
Aarene 1583—97 og findes i hans meteorolo- 
giske Dagbog!), som er affattet paa Dansk, be- 
tegnes Nordlyset stadig med OChasmata: fet 
Chasmata opsteg i Nord* eller *Chasmata regie- 
rit om Natten" og lignende Vendinger. Man 
kan heraf maaske drage den Slutning, at Ordet 
Nordlys den Gang endnu ikke har været kjendt 
i Danmark. 
Man kan altsaa ikke vente, at Lægmanden 
i hine Dage skulde have havt et skarpere Syn 
paa Sagen. Der kunde for Norges Vedkommende 
gjøres den Indvending, at Landet frembyder en 
saa hyppig Leilighed til Fænomenets lagttagelse, 
at man her maatte vente at kunne finde en mere 
nøgtern Opfattelse af Nordlyset, fri for alle de fan- 
tastiske og eventyrlige Iklædninger, der udmærker 
andre Landes Nordlysbeskrivelser. Det er dog 
ikke saa. Vi støder her først paa den bekjendte 
Mærkelighed, at naar man undtager Nordlysbe- 
skrivelsen i Kongespeilet, der rigtignok er skreven 
af en Nordmand, men skildrer Nordlysets Op- 
træden paa Grønland, og som jeg senere skal 
komme tilbage til, findes der igjennem hele Old- 
og Sagaliteraturen ikke en eneste Hentydning til 
Nordlyset. 
I sin Bog *Das Polarlicht**) anfører Prof. 
Fritz rigtignok tre Steder fra Eddasangene, der 
efter hans Mening skal være Hentydninger til 
Nordlyset. Det er imidlertid aldeles ikke Til- 
fældet; det synes til Dels at være Misforstaaelser 
i den af ham benyttede tyske Oversættelse, der 
har vildledt ham. Han anfører de tre Steder 
paa følgende Maade: 
1 , Bin zehntes (Lied) verwend* ich, wenn 
dureh die Luft spukende Reit'rinnen (Nacht- 
maren, diistere Abbilder der Walkyren) spran- 
gen”. 
[En tiende (Sang) bruger jeg, naar spø- 
gelseagtige Rytterinder (Nattemarer, mørke 
Afbilleder af Valkyrierne) sprang gjennem 
Luften]. 
2. *Glut seh” ich leuehten und lodernde Lohe*. 
[Ild ser jeg lyse og flammende Luel. 
3. *Doch Zeit ist zum Ritt auf geröthetem Wege: 
Den Flugstieg lenk” ich das leuchtende Ross: 
Muss sein im Westen der Windhelmbricke 
(Milechstrasse) 
Eh* Walhall's Sånger (der Hahn) das Sieger- 
volk weckt!* 
1) Tycho Brahes meteorologiske Dagbog.  Udgivet 
af F. R. Friis. 
?) Hermann Fritz. 
Das Polarlicht. Leipzig 1881. 
[Dog det er Tid at ride paa den rødmende Vei: 
Ad Luftstien styrer jeg den lysende Hest; 
Jeg maa være Vest for Vindhjælmbroen 
(Mælkeveien) 
Før Valhals Sanger (Hanen) vækker Seiers- 
folket]. 
Efter velvillig Meddelelse af Professor Gustav 
Storm er den korrekte Oversættelse af vedkom- 
mende Steder følgende: 
11). [Det er Odin, som taler]. *Det kan jeg 
som det tiende: hvis jeg ser Troldkvinder 
kjæmpe (lege) i Luften, udfører jeg det, at 
de farer vild fra sine Hamme, fra sit Sind*. 
Selv den velvilligste Fantasi vil ikke heri 
finde nogen Anspeiling paa Nordlyset. ; 
2*%). [Som Svar paa Frøias Ord: *Jeg slaar 
Ild over Troldkvinden, saa du ikke kan komme 
bort herfra*, siger Troldkvinden:| *Jeg ser 
Ild brænde og Jorden lue, de fleste faar be- 
tale Løsning for sit Liv*. 
Altsaa endnu mindre end det foregaaende 
har dette Sted noget med Nordlyset at gjøre. 
99%). [Den døde Helge er kommen ridende 
fra Valhal og har om Natten et Møde med 
sin Hustru; da Morgenen nærmer sig, siger 
han:] *Tid er at ride de rødmende Veie, lade 
den blege Hest betræde Luftstierne; jeg skal 
Vesten for Vindhjælmens (Luftens, Himlens) 
Bro*), førend Salgofner?) vækker Seiersfolket*9). 
De *rødmende Veie* er selvfølgelig en Al- 
lusion til Morgenrøden, og den *lysende Hest* 
hos Fritz forvandler sig til det blege Gjenfærd 
af den med Helge begravede Ganger. 
De anførte tre Steder kan altsaa ikke rokke 
den oven for fremsatte Paastand med Hensyn 
til den ældste nordiske Literaturs Taushed lige 
over for Nordlyset”). 
1) Håvamål, Vers 155 (Bugge's Udgave S. 63). 
?) Hyndlaljoö, Vers 49 (B. U. S. 162). 
3) Helgakvida Hundingsbana II, 49 (B. U. S. 200). 
) Raglnan Mælkeveien? 
5) Salens ( : Valhals) Hane? 
6) per 
7) At det ofte kan være misligt at citere efter Over- 
sættelser, skal jeg anføre et morsomt Exempel 
paa fra *Das Polarlicht*. I Spidsen for sin Bog 
sætter Fritz følgende Vers: 
«Du, Nordlichtkrone, 
Du hellst die Nacht 
Der nord'sehen Zone 
Mit Rosenpracht; 
Umströmst mit Flissen 
Von Gold den Pol! 
Esaias Tegnér, *Frithjofssage*, Gesang XIV. 
Dette Vers har Tegnér ikke skrevet, det 
existerer ikke i nogen nordisk Udgave af Frith- 
jofs Saga; men det er tildigtet af en af de tyske 
Oversættere, der formodentlig har anset det for 
en væsentlig Mangel hos Teg nér, at Frithjof i 
sit *Farvel* aldeles glemmer "Nordlyset. 
