> 185 
Dette Tal maa først for 
AT det inddelte Kvadrat har 
talt 150 Blodlegemer. 
man 
at overføres til at gjelde for I mm.* multipli- 
fordi man har talt i et Volum 
med 125, 
ceres 
af 41; mm.*; det gjennemborede Dækglas's Tyk- 
kelse er nemlig "/; mm., altsaa det Volum, der 
imdesluttes Kvadratet lig 
tl; X I X lf5 = paz mm. Dernæst skal man 
multiplicere med Fortyndingen, som, hvis man 
af og Dækglasset, 
antager, at Blodet var opsuget til nederste Dele- 
streg af Blodpipetten, Fortyndingsvæsken til 
øverste Mærke af Fortyndingspipetten, bliver 
2 o002 = 832610 Nu eger men, av GE? 
gaar 6 mm.* tabt ved Fortyndingen, saa den 
virkelige Fortyndingsgrad er 1: 248, og Resul- 
tatet bliver altsaa: 
1506<125<224812(01500431000074650000 
Blodlegemer pr. Kubikmillimeter Blod. 
Om Fotografering. 
Af Ude. 
Den Kunst at fotografere, at frembringe 
Billeder ved Hjælp af Lyset, er ikke gammel, 
uagtet Kjendskaben til Lysets kemiske Virknin- 
ger paa forskjellige Stoffer gaar meget langt til- 
bage i Tiden; allerede hos de gamle Ægyptere 
kjendte man saaledes til dets blegende Virkning. 
Men det var dog først i 1727, at en tydsk 
Læge, Schulze, gjorde saa at sige den ind- 
ledende Opdagelse til den moderne Fotografi, 
idet. han fandt, at Sølvsalte blev sværtede, naar 
de stod i Lyset. Han tog og opløste lidt Sølv 
I Salpetersyre (Skedevand) og heldte Opløsningen 
paa Kridt, som han havde i en Flaske; han 
bemærkede da, at Overfladen af det kridtagtige 
Bundfald blev violet-sort ved at staa i Sollyset, 
og naar han klippede ud Bogstaver i Papir og 
klæbede dem paa Flasken, tegnede Bogstaverne 
sig af i Slammet, som blev sværtet der, hvor 
Lyset skinnede gjennem Bogstaverne, til stor 
Forbauselse for alle dem, som saa Eksperimen- 
tet. I 1757 opdagede Professor Beccarius i 
Turin, at Klorsølv sværtes i Lyset; paa dette 
Salt, tilligemed de nærbeslægtede Salte Brom- 
sølv og Jodsølv, beror al Fotografi, hvorfor jeg 
her kortelig skal omtale det lidt nærmere. Naar 
man opløser Sølv i Salpetersyre, faar man en 
Opløsning af Sølvnitrat (AgNO;), der under 
Navn af Helvedessten benyttes meget i Medici- 
nen som ætsende Middel; sætter man til denne 
Opløsning Saltsyre (HCl) eller et Klormetal 
f. Eks. Kjøkkensalt (NaCl), udskiller der sig 
et hvidt, osteagtigt Bundfald, som er Klorsølv, 
der ved Rystning baller sig sammen. Det er 
uopløsligt i Vand og smelter ved 260" til en 
mørkegul Vædske, der ved Afkjøling stivner til 
en hornagtig Masse, en Egenskab der har for- 
skaffet det ogsaa Navnet Hornsølv. Det op- 
løser sig let i undersvovlsyrligt Natron, der 
fremstilles i store Mængder som Biprodukt ved 
Sodafabrikationen. Dets mærkeligste Egenskab 
er, at det, som vi ovenfor saa, 1 Lyset farver 
sig først violet, derpaa bliver det mørkere og 
mørkere dog uden at blive fuldstændig sort, 
hvorved der gaar bort en liden Mængde Klor. 
De to Salte Bromsølv og Jodsølv ligner Klor- 
sølv 1 højeste Grad. 
I 1802 foreslog Wedgwood, at man 
skulde kopiere Glasmalerier og lignende Ting 
ved at lægge dem paa et Papir, der var fugtet 
med Sølvnitrat, og lade Sollyset skinne derpaa, 
og Davy erholdt ogsaa virkelig paa denne 
Maade temmelig nøjagtige Kopier af Blade, 
Insektvinger og andre gjennemsigtige Gjenstande. 
Han kunde endog faa noksaa gode Billeder af 
Smaating, der var forstørrede med et Solmikro- 
skop; ved at vaske det Sølvnitrat væk, som 
ikke var sværtet, kunde han faa Billeder, 
som taalte at besees ved Dagslys. Dette var dog 
altsammen blot Prøver, der ingen videre prak- 
tisk Betydning havde, endnu var det ikke lyk- 
kedes nogen at fæste det med en Linse i et 
camera obscura erholdte Billede. 
Idet vi nu nærmer os Tiden for den egent- 
lige Fotograferings Tilblivelse, skal vi kortelig 
betragte dens optiske Hjælpemidler, Camera'et 
med Tilbehør. Trænger Lyset fra Udenverdenen 
ind i et mørkt Værelse gjennem et lidet Hul i 
Væggen, saa dannes der paa den modstaaende 
Væg et omvendt Billede, der paa det nøjagtig- 
ste gjengiver selv de mindste Smaating udenfor; 
dette skriver sig ligefrem fra Lysets retlinjede 
Gang. Fra hvert Punkt af en udenforstaaende 
Gjenstand vil der nemlig gjennem den lille Aab- 
ning gaa en luysstraale, som oplyser en liden 
Flek paa Væggen; disse lysende Flekker vil 
