den 30te Novbr. vakte saa almindelig Forbau- 
selse, netop den Omstændighed, at 
Himlen vedblev at gløde længe efter Dæmrin- 
gens Ophør. Nu derimod staar det sjelden paa 
mere end 20 å 30 Minutter*); det røde Skjær 
om Morgenen begynder i Regelen at vise sig 
omtrent en Time før Solen staar op, og om Af- 
tenen forsvinder det gjerne ligesaa længe efter 
Solens Nedgang. Men Fænomenets eiendomme- 
lige Skjønhed og interessante Faser, hvorved det 
i væsentlige Punkter adskiller sig fra de ordi- 
nære Dæmringsfænomener, er endnu altid lige 
fremtrædende, 'og man vil sandsynligvis endnu 
længe have Anledning til gjennem fortsatte Iagt- 
tagelser at Bidrag til dets Udviklings- 
historie og endelige Forklaring. 
Særdeles smukt var Fænomenet Lørdag den 
1?te Januar. Himlen var klar: kun i Horizon- 
tens brunlige Tone sporedes Virkningen af et 
let Taageslør, hvorigjennem Solen ud paa Efter- 
middagen viste sig rød. En halv Time efter 
dens Nedgang saa man en pragtfuld Dæmrings- 
bue med de vanlige Faver: lavest — gjennem 
Taagen — kraftig brunt, derover dybt orange, 
saa et rent gult, der gjennem æblegrønt gik 
over i blaalighvidt. Naar undtages enkelte i 
Førstningen solbelyste Striber af Fjærskyer, der 
efterhaanden mørknede og tegnede sig skarpt 
mod den lyse Baggrund, var Himlen tilsyne- 
ladende klar; men i Løbet af 10 å 15 Minut- 
ter autog den blaahvide Zone den eiendomme- 
lige fine Rosenfarve, hvormed ogsaa Fænomenet 
den 30te November begyndte. Kl. 4 T. 8 M. 
strakte det røde sig i et bredt Belte over 
betydelig Del af den sydvestlige Himmel. 
naaede en Høide af mindst 30 Grader, og i 
Buens eller NSegmentets vestre Del straalede 
Venus som en glimrende Smaragd, hvis lyse- 
grønne Farve maaske var en Virkning af Kon- 
trasten mod den røde Himmelgrund. Det smukke 
røde Skin var klarest omtrent 4 T. 15 M., dog 
var jo 
samle 
en 
Det 
langtfra saa stærkt som den 30te Novbr. En 
halv Time senere var det endnu tydeligt i 10 
Graders Høide, men forsvandt i den tiltagende 
Taage Kl. 4 T. 50 M. 
Smukkere end nogensinde før var Himmel- 
gløden Søndag den 20de Januar — med hurtig. 
vexlende og yderst karakteristiske Faser. Solen 
gik ned 3 T. 40 M. Allerede 4. T. 10 M. 
begyndte et svagt rødligt Skjær at vise sig i de 
lette Fjærskyer.  Efterhaanden antog selve Him- 
melgrunden over den skinnende gulhvide Dæm- 
ringsbue en mere og mere udpræget Rosentarve, 
som derhos fik en stedse tydeligere Begrænsning 
paa venstre Side. Kl. 4 T. 350 M. var Fæno- 
menet overordentlig pragtfuldt. Dæmringsbuen 
havde nederst i Horizonten en vingul Farve, 
*) Som en Undtagelse kan anføres, at Fænomenet 
d. 7de Februar varede gode 3 Kvarter. 
der gjennem fine Nuanser af æblegrønt, gulhvidt 
og orange gik over i blodrødt og derfra til 
intensivt karmoisinrødt, som lagde sig 
over den sydvestlige Himmel lige op til 30 å 
40 Graders Høide. Paa den venstre Side var 
det glødende Parti afskaaret efter en mod Syd 
hældende ret Linje, der øiensynlig gik i en 
Retning fra Solens daværende Sted 6 Grader 
under Horizonten. Til Venstre for denne skarpe 
Grænse havde man den klare blaa Himmel med 
Venus straalende i fuld Glans vel 10 å 15 Gra- 
der udenfor den prægtige Himmelgløds Grænse. 
Det var et Syn, som man ikke glemmer. Vak- 
kert, som det var i og for sig, dette ildrøde 
Skin høit paa Himmelen, blev det mere fængs- 
lende ved Kontrasten mod den tilstødende Him- 
melgrunds milde, rolige blaa. Smaa uregelmæs- 
sige Skyfnokker nede ved Horizonten bidrog 
ogsaa ved sin dunkle Farve til at forhøie Virk- 
ningen. — Form og Udstrækning af det røde 
Skin undergik hurtige Forandringer. I faa Mi- 
nutter opstod der flere lidt divergerende dunkle 
Straaler eller Striber r det røde, der gav det 
hele stor Lighed med et straaleskydende rødt 
Nordlys, men hvis Retning tydelig betegnede 
dem som Skygger af Skyer, der var skjult bag 
Horizonten. Samtidig aftog Fænomenet hurtig 
i Høide. 4 T. 50 M. var der kun tilbage et 
smalt, men intensivt rosenrødt Baand i 3 å 4 
Graders Høide i OQverkanten af den skinnende 
Dæmringsbue, hvis dybe orange gik over i en 
klar, vingul Stribe i Horizonten. Medens saa- 
ledes det stærke røde Skin efterhaanden smel- 
tede sammen med Dæmringsbuens ordinære ÅAf- 
tenrøde, antog den blaa Himmelgrund derover 
paany svage Farvenuanser, der i samme Orden 
som før gav en svag EFfterklang at den første 
Himmelglød. 4 T. 55 M. naaede det sekun- 
dære rødlige Skin en Høide af henved 50 Gra- 
der, men var adskilt fra den stærke røde Stribe 
i Horizonten ved et svagt grønliggult Belte, der 
dog snart: gik over i det rødlige. Denne Efter- 
glød'vedblev, skjønt med aftagende Høide at 
være synlig en halv Time. Vel 5 T. 28 M. 
var den udslukket. Dæmringsbuen viste derimod 
endnu 1 nogen Tid blege Farver — nu i nor- 
mal Følge, nederst rødlig orange, der gjennem 
æblegrønt gik over i blaaviolet. Endnu engang 
bemærkedes 5 T. 33 M. over Dæmringsbuen en 
svag OQpblussen af et rødligt Skjær, der hurtig 
forsvandt, Fænomenets sidste Spor. 
Uagtet de ovenfor givne Skildringer af de 
smukke Luftsyn, som nu i 3 Maaneder har 
skjænket os en uvant Nydelse, tildels indeholde 
3jentagelser, tvinges jeg dog til at supplere 
dem ved at omtale nogle mindre fremtrædende, 
men til Fænomenets Forstaaelse ikke mindre 
vigtige Foreteelser. 
