1 aaben Forbindelse med hinanden. Nyere Under- 
søgelser af de Bary har imidlertid vist, at 
disse Porer er lukkede med en ganske tynd 
Membran; Kapillartheorien  støder derfor for 
Naaletræernes Vedkommende paa den Vanske- 
lighed, at Vandet 1 dem ikke bevæges gjennem 
- Kapillarrør, men altid maa føres gjennem GCel- 
ler, der til alle Kanter er fuldstændig afspær- 
rede fra hinanden. 
Den vægtigste Grund mod Kapillartheorien 
er den, at der i Kar og Tracheider findes be- 
tydelige Luftmængder, selv under den livligste 
Transpiration. Sachs har nøiagtig bestemt, hvor 
meget Luft der findes i Tracheiderne, idet han 
Han fandt først 
Vedcellevæggenes specifiske Vægt ved at afskjære 
gik frem paa følgende Maade. 
af Karbundtens Veddel tynde Plader, 0.2 mm. 
tykke; da 
maatte nu alle Tracheider være aabnede:; 
Tracheiderne er flere mm. lange, 
han 
kogte derpaa disse tynde Plader i en Saltopløs- 
ning for at fjerne vedhængende Luftblærer og 
Wo 
Jeg skal ved et Exempel belyse, hvor- 
bestemte den ved et Areometer 
til 1.56. 
ledes han heraf kunde beregne Mængden af den 
indeholdte Luft. Han tog et 
stykke Ved paa 100 cm”.; ved Uddampning af 
Vandet fandt han, at det havde indeholdt 58 cm.* 
Vand; af Vægten af det tørrede Træstykke 
fandt han Volumet af Cellevæggene = 25 cem.?; 
Resten var Luft, i dette Tilfælde altsaa 17 cm.3. 
Hvis der ikke fandtes Luft i Tracheiderne, saa 
maatte et Stykke Ved synke i Vand; thi selve 
Vedcellestoffet er tungere end Vand. 
saa Sp: 
1 Tracheiderne 
Om man 
opvarmer et Stykke frisk Ved, vil man se Luft- 
blærerne pible frem paa Overfladen, og hvis man 
kaster Vedstykket 1 Ilden, saa vil Luften -udvi- 
at 
fremkalder 
des med saadan MHeftighed, den sprænger 
Cellevæggene og derved den vel- 
bekjendte Knitren, og fra det daglige Liv kunde 
nævnes endnu mange lignende Beviser for Luf- 
tens Tilstedeværelse i Tracheiderne. 
Sachs mener, at Vandets Bevægelse 
ikke foregaar gjennem Karrenes eller 
Tracheidernes Indre, men gjennem deres 
og at den Kraft, der 
fremkalder Bevægelsen, ikke er Kapil- 
Vægsubstants, 
lariteten, menImbibitionen (imbibere d. e. 
at indsuge). 
Vedcellevæggene kan kun optage en ringe 
 Mængde Vand, omtrent Halvparten af sit Volum. 
53 
| 
| | 
s Hermed er vi komne til den egentlige, den 
at 
Denne bestaar 1, at de kun formaar at optage 
physiologiske Betydning 
Vedcellevæggene. 
en forholdsvis liden Vandmængde, der imidlertid 
Enhver 
Cellevæg kan optage en langt større Mængde 
er paafaldende let bevægelig.* anden 
Vand, men til Gjengjæld tillader disse næsten 
ikke Vandets videre Bevægelse, og de oven- 
nævnte Fgenskaber tilkommer kun de levende 
Vedcellers eller Kars Vægge; 1 Berørelse med 
Luften taber de hurtig disse Egenskaber, hvor- 
for Sachs anbefaler at afskjære Aflæggere under 
Vand. | 
Disse mærkelige Fgenskaber, der ikke til- 
kommer noget andet i Naturen forekommende Le- 
geme, skylder Vedcellerne netop sin Betydning som 
vandledende Organ; det vilde derfor være urime- 
ligt at forklare Mekaniken ved den opstigende 
Saftstrøm ved Hjælp af Kapillaritet, Endosmose 
eller Lignende. , Veden er et Legeme, der er 
udrustet med Egenskaber, som er eiendommelige 
for det, og er af Naturen dannet i den specielle 
Hensigt at lede det med Næringsstofte forsynede 
Vand fra Rødderne op i de transpirerende Or- 
ganer.* 
Om man lægger lidt tørt dyrisk Lim eller 
et Stykke af en Laminariestamme (denne inde- 
holder ikke Vedceller) i Vand, saa opsuger de 
en Masse Vand, men det vil kun vanskelig lede 
Vandet;: kun den Del, der befinder sig under 
Vand, vil altsaa svulme op. Vandet findes i Kar- 
kunde 
tænke sig, at der i disse fandtes Porer, gjennem 
væggene som Imbibitionsvand; man nu 
hvilke Vandet trængte ind, og at altsaa en imbibe- 
ret Cellevæg var det samme som et porøst Legeme, 
der havde opsuget Vand. Naar et Legemeimbiberer 
Vand, 
hverandre, og Legemet vil derfor udvides om- 
saa trænges Substansens Molekyler fra 
trent ligesaameget, som Volumet af den optagne 
Vandmængde beløber sig til; et porøst Legeme 
Naar 
et porøst Legeme optager Vand, saa maa Vandet 
udvides næsten ikke ved at optage Vand. 
for at kunne trænge ind skyve den i Porerne 
værende Luft foran sig; ved Imbibition udpresses 
ingen Luft. Legemer, der har imbiberet Vand, 
forholder sig ved at bringes i Alkohol, paa for- 
trækker 
sammen; en Laminariestængel derimod opsuger 
skjellige Maader; Lim sig energisk 
Alkoholen, idet den ved sin Fremtrængen gjør 
o 
Molekylerne ubevægelige; paa denne Maade er 
