der tilsidst efter al Sandsynlighed kun vil fin- 
des et indskrænket Antal virkelig monophage 
Larver, som kun rører et Slags Foder eller ial- 
fald kun Blade af meget nærbeslægtede Planter. 
lagttagelser fra vort eget Land godtgjør tilfulde, 
hvor lidet holdbare mange fremmede Forskeres 
Udtalelser om monophage Larver, ja om Næ- 
ringsplanter overhovedet, viser sig at være. Ft 
eneste stort Bevis er jo ligetil Forekomsten hos 
os af mange Arter Sommerfugle, hvis angivelige 
Næringsplanter aldeles ikke vokser i Norge; 
deres Larver maa alsaa her ernære sig af andre 
Vækster. Kun et eneste Ekempel skal her næv- 
nes blandt de mange. Naar man hos ældre ty- 
ske Forfattere søger efter Næringsplanten for et 
Natfly, Acronycta euphorbiæ, ser man næsten 
altid kun Euphorbia (,, Vortemelk*) anført; jeg 
har samlet mange Larver af denne Art, baade 
vestenfjelds og østenfjelds, og Notiserne udviser 
paa følgende Planter: Rosa, Rumex, Myrica, 
Sorbus, Betula, Fraximus og Syringa! Fra 
Danmark anføres: Tussilago og en nyere tysk 
Entomolog tilføier: Verbascum, Plantago, Sam- 
bucus og Trollius; kort sagt, den er yderst 
polyphag og bør tjene som Advarsel mod be- 
stemte Paastande, der ikke er beroende af om- 
hyggelige lagttagelser. Flere Arter Huphorbia 
vokser vistnok hertillands, men de norske Ento- 
mologer har endnu ikke noteret dem som Næ- 
ringsplanter, 
nævnte Larve. Eksemplet er kun valgt for at 
vise, hvor lidet faste en stor Del gjængse An- 
skuelser i Virkeligheden er; man kan anvende 
det paa Forholde ogsaa udenfor naturvidenska- 
beligt Omraade, tænker jeg. 
De ældste norske Nedbørmaalinger. 
Af M. K. Håkonson-Hansen. 
li, 
De varme videnskabelige Interesser, som 
næredes af en stor Del af vort Lands forskjel- 
lige Embedsmænd 1 forrige Aarhundrede, satte 
deres lagttagelses- og Forsknings-Evne 1 en held- 
bringende Virksomhed, hvis rige Frugter Nuti- 
den ofte maa ty hen til. Rundt om, ved vore 
Fjorde og inde i vore Afdale, fandtes en eller 
anden travl Samlerhaand, og tog den end, i sin 
Iver eller uden at være betænkt paa at veie og 
vrage til enhver Tid, ofte Troen eller Overtroen 
1 Kjendsgjerningernes Sted, saa tjener dette, lige 
over for vor Tids Betragtning, ligt de raskt hen- 
kastede Baggrundsfarver i et Maler+, alene til 
at fremhæve Forgrundsfigurerne, til at forhøie 
Værdet af det, der har blivende Betydning. Er 
det saaledes meget af det, som ligger opbeva- 
uagtet de udentvivl besøges af 
4 
ret i vore Bibliotheker og Manuskriptsamlinger, 
der kan siges at være uden Nytte, er der dog 
mere, som atter og atter trækkes frem, afgiver 
Stof til Bearbeidelse og Sammenligning og dan- 
ner Grundlaget for videnskabelige Slutninger. 
Den Mængde topografiske Beskrivelser samt de 
mange meteorologiske Bemærkninger og lagtta- 
gelser, som findes fra hine Tider, er neppe i saa 
Henseende fuldt udnyttede. Der er meget gam- 
melt, som bliver nyt, 1 ethvert Fald for den 
store Almenhed. For Tilfældet er her frem- 
taget nogle Nedbørmaalinger, foretagne af et Par 
af Aarhundredets mest anseede Mænd paa det 
norske videnskabelige Omraade og knyttede til 
sikre Data. 
I ,Udkast til en Beskrivelse over Hardan- 
ger 1 Bergens Stift, samlet og sammenskrevet 
af sal. Hr. Marcus Schnabel's efterladte Papirer 
ved H. S.* (Kbh. 1781) ytrer Udgiveren, som 
er den bekjendte Præst Hans Strøm, idet han 
omtaler de lagttagelser, Schnabel har holdt over 
Nedbøren, at dette ,Slags Observationer her i 
Landet ere rare (0: sjeldne), og ikke, saavidt 
jeg veed, ere giorte, uden af Hr. Lector Å rentz 
i Bergen, Forfatteren (2: Schnabel) og Kom- 
mendanten Hr. Major Einersen.* Strøm maa, 
efter hvad man ellers kjender fra hans Pen, an- 
tages at have Ret 1, at Nedbørmaalinger kun 
foreligger fra disse hans tre samtidiges Haand. 
Blandt hans egne, temmelig fyldige meteoro- 
logiske Optegnelser findes ogsaa Anmærkninger 
angaaende Nedbøren, hvorom mere mnedenfor; 
men egentlige Nedbørmaalinger har jeg ikke 
kunnet se. Det maa vel saaledes kunne si- 
ges, at de Nedbørmaalinger, jeg her skal give 
et kort Uddrag af, fremstiller sig som de æld- 
ste norske. 
I en Afhandling af daværende Lector ved 
Seminarium Fredericianum i Bergen, Magister 
Fr. Chr. Holberg Arentz: =,Observationer af 
Regnens Mængde i Berge», med nogle derhos 
føyede Anmærkninger* *), siger Forf., at en 
, merkelig Omstændighed findes ved Bergen i 
Norge, nemlig, at den, maaskee frem for alle 
andre Steder i Europa, har en stor OQverflødig- 
hed af Regn.* Denne mærkelige Omstændighed 
begrunder han i Bjergenes og Landstrækningens 
Beliggenhed, der omkring Bergen i sær Grad 
synes skikket til ,at opsamle og indslutte den 
Mængde Damper*, hvoraf hele den vestlige Del 
af Landet, lige fra Lindesnes til Stadt, forsy- 
nes. Da saaledes baade den naturlige Beskaf- 
fenhed hos Stedet og Folkets Omtale af det ud- 
pegede Bergen som et Regnhul — Forf. min- 
der om den hollandske Skipper! — ,men der 
*) Kjøbenhavnske Selskabs Skr. XI. Forfatterens 
Moder var en Broderdatter af Ludvig Hol- 
berg. 
