Planten hænger op og ned, thi Bladene ere med 
Undtagelse af den nævnte øvre, trange Aab- 
Hvorledes Vandet 
kommer ind i disse Hulrum, det opdager man 
ning lufttæt lukkede overalt. 
let, om man lader en Draabe Vand ,falde paa 
Bladplantens Kanter, den vil paa Grund af Ca- 
pillaratraktion blive temmelig hurtigt opsuget, 
hvad enten Bladkanterne ere nærmede til hver- 
andre, eller de helt dække hverandre. Gjenta- 
ger man Forsøget, da faaes det samme Resul- 
tat, 
rummet med Vand. 
saa at man paa kort Tid kan fylde Hul- 
Det er klart, at det vil 
gaa paa samme Maade med Regn og Dug ude 
i Naturen. Dog er det at mærke, at de første 
Draaber ikke blive optagne saa hurtigt som de 
følgende, om Planten ikke har været fugtet paa 
længere Tid. De jordagtige Emner, som man 
finder i Bladskederne, have sin Oprindelse fra 
den ringe Mængde af faste Stoffe, som Regnet 
skyller bort fra Moderplanten. Myrene derimod 
krybe selv ind, og det ikke alene i de periphe- 
riske og tørre, men ogsaa i de vandfyldte Hul- 
rum, gjennem den trange Spalte, som findes ved 
Basis af Bladpladen. 
Der er maaske dem, som tro, at Planter, som 
opsuge Vand paa en saadan Maade, kun findesi Tro- 
perne, hvor man jo har vænt sig til at henlægge saa 
mange underbare Sager, baade dem, som findes, og 
dem, som ikke findes; saa er imidlertid ikke Tilfæl- 
det, thi det har vist sig, at mange af vore in- 
denlandske og almindeligste Planter forholde sig 
paa samme Vis. Dog fremtræder det hos de 
svenske Planter ikke paa en saa overbevisende 
Maade, som hos Tillandsia usneoides L., da 
de svenske Planter, hos hvilke dette er iagtta- 
get, have Rødder og gjennem disse optage den 
allerstørste Del af det Vand, som de behøve, 
og det kan ikke betvivles, at de helt og hol- 
dent kunne undvære det Vand, som de i visse 
Tilfælder kunne optage gjennem sine overjordi- 
ske Organer. 
For at give et Begreb om, hvorledes denne 
Slags Vandoptagning foregaar hos vore Planter, 
skal jeg gjengive nogle Exempler efter Lund- 
strøm, som har undersøgt dette Forhold hos et 
stort Antal svenske Planter. 
Det er vel neppe nogen, som ikke har seet 
Stellaria media L. (Fuglegræs), denne Plante, 
som man finder lige vel ved Fiskerens Hytte paa 
Havstranden som ved Sætrene paa Høifjeldet, 
83 
lige vel mellem Stenene i Stædernes Brolægning, 
som paa Bondens Agre. Dens Bygning er jo 
velkjendt, den har Blade, som staa to og to mod 
hverandre og hvert af disse Pars Stilling af- 
veksler.  Bladstilkene ere noget udvidede, hvor 
de ere fæstede til Stilken, og paa begge Sider 
besatte med Haar. I Regelen ere Bladene lidt 
opbrettede paa Kanterne og altsaa skaalformigt 
fordybede, Bladstilkens øvre Side er svagt ren- 
deformigt fordybet, og desuden er det at mærke, 
at den her vædes af Vand ligesom ogsaa Ner- 
En Draabe Vand, 
som falder peaet Blad, vil derfor søge sig langs 
vernes Forgreninger 1 Bladet. 
efter Nerverne og Bladstilkens Rende ned imod 
Bladaxelen, hvor den bliver hængende fast ved 
Hjælp af de smaa Haar, som her stritte ud imod 
Siderne, og som ogsaa kunne hjælpe til at bringe 
en Del af Draaben over fra den ene Bladaxel 
til den modsatte. 
Men hvorledes gaar det, om der samler sig 
formeget Vand i Bladaxlerne? Det er vel kjendt, 
at alle Stellarias Mellemled, med Undtagelse af 
det hypokotyle og et-to af de nederste, have 
en Rand af Haar paa den ene Side; optil be- 
gynder denne Haarrand i Mellemrummet mellem 
to Blade, og da den gaar lige ned, vil den ende 
i Axlen af det ene Blad. 
den Fiendommelighed, at den vædes meget let 
Denne Haarrand har 
af Vand, medens Stammen forøvrigt ikke vædes. 
Bliver der nu en altfor stor Vandsamling 1 Blad- 
axlerne, saa rinder Vandet ned langs Haarran- 
den til det næste Par Bladaxler, og bliver der 
for meget her, saa føres det videre igjen til 
næste og saa fremdeles. Haarrenderne lede saa- 
ledes som en Væge Vandet nedad, og man ser, 
at medens de 1 tørt Veir ere sammenfaldne og 
hvide, saa stritte dei Regnveir ud og ere gjen- 
nemsigtige som en Glaskant. 
At det hypokotyle Led og et eller to af 
de derefter følgende mangle Haarkant kan ikke 
vække Forundring, naar man ved, at disse nøgne 
Internodier lægge sig ned mod Jorden og saa- 
til at lede 
Blomsterne sidde paa oprette, ensidigt 
ledes iallefald ere lidet lempelige 
Vand. 
haarede Stilke, som efter at Befrugtningen har 
foregaaet, bøie sig nedad i selve Knuden, men 
det er at mærke, at Blomsterstilken aldrig ven- 
der nedad paa den Side, hvor Haarranden er, 
Dette kan vist- 
nok søge sin Forklaring deri, at naar Vandet 
men altid paa den modsatte. 
