der under Regnveir, og som kan holde sig der 
i lang Tid selv under stærk Tørke, virkelig kan 
trænge ind 1 Plantens Indre, og Lundstrøm 
anfører et lignende Forhold fra en anden Fa- 
milie, nemlig hos Thalictrum simplex L. Bla- 
det med sine Smaablade har hos denne Plante 
Formen af en Tragt og bliver ikke vædet af 
Vand. 
dant Blad, vil den blive splitret og kastet ned 
Naar nu en Regndraabe træffer et saa- 
mod Spidsen af Tragten, hvor den træffer Stam- 
et kort Stykke ovenfor Bibladene. Da 
Stammen her kan vædes, og Vandet som Følge 
deraf bliver fastholdt, vil det flyde ned paa den 
indre Side af Bibladene, 
vædes paa sin ydre Side. 
men 
da disse ikke kunne 
Paa denne Vis kan 
Regnvand lidt efter lidt samle sig mellem Stam- 
men og Bibladene, som under Regnveiret ere 
udspilede, men naar Tørken indtræder, slutte 
sig sammen, saaledes at kun en ringe Del af 
det opsamlede Vand kommer i Berøring med 
Luften og som Følge deraf heller ikke saa let 
fordamper. 
Disse Exempler kunne give et Begreb om 
nogle af de Maader, hvorpaa Planterne troes at 
kunne optage Vand gjennem sine overjordiske 
thi Lund- 
strøm tyder en stor Mængde Dannelser, saa- 
Organer. De ere ikke de eneste; 
som stengelomfattende Blade, Haar, Furer, let 
vædbar Epidermis o.s. v. som Tillempninger for 
dette Øiemed. 
og lidet tilfredsstillende physiologiske Undersø- 
Desværre foreligger yderst faa 
gelser over Spørgsmaalet, men da det først har 
dukket op i den allersidste Tid, kan man vel 
haabe, 
til Gjenstand for en 
at det inden ret længe vil blive gjort 
indgaaende physiologisk 
Undersøgelse, som ved alle saadanne Spørgsmaal 
maa have det sidste og afgjørende Ord. 
Norges Klima. 
Af Karl Hesselberg. 
[Hr. Hesselberg, der i de sidste Aar ved det 
meteorologiske Institut har været beskjæftiget 
med Bearbejdelsen af det paa vort meteorologiske 
Institut værende Materiale til Norges Klima- 
tologi, vil i dette og følgende Nummere levere 
en udførlig Fremstilling af denne ledsaget af 
talrige Karter. Et oerundigt Studium af disse 
Artikler vil for den, der har Kjendskab til Lovene 
for Vejr og Vind i det hele taget (jeg anbefaler 
til fornyet Gjennemlæsning Hr. Steens Artikler 
om dette Emne s,Naturen* 1878) og er forsynet 
med et Barometer og Thermometer, være en 
stor Hjælp ved Vejrforudsigelser. Udg.] 
85 
Indledning*). 
Klima.  Klimatologi  Klimater. Ordet 
Klima skriver sig fra et græsk Verbum, der be- 
tyder at bøje. Dette tyder hen paa, at man ved 
Klima blot vilde betegne den af Jørdaksens 
Heldning foraarsagede Forskjel i den af Jorden 
modtagne Solvarme. Nutildags bruger man Ordet 
i meget videre Betydning, idet man ved Klima 
forstaar de gjennemsnitlige, normale, Vejrfor- 
hold paa et hvilketsomhelst Sted, saaledes som 
de bestemmes ikke blot af selve Solstraalingen, 
men ogsaa af de sammen med denne virkende 
fysiske Forhold ved selve Jorden, saasom For- 
delingen af Land- og Havmasser, og særlig 
forsaavidt de har Betydning for det organiske 
Liv. Dets Modsætning er ,.Vejret*, som det 
dagligen skutfter. 
mangfoldige Momenter, 
Klimatet. Klimatet er 
for et længere Tidsrum, 
nemsnitlig arter sig paa 
til en bestemt Aarstid. 
Vejret er det enkelte af de 
der tilsammen udgjør 
Vejret i Sammendrag 
Vejret som det gjen- 
en bestemt Dag eller 
Klimatologi er en Skildring af” Atmo- 
sfærens midlere Tilstand. Den samler til et 
organisk Hele de enkelte Momenter i Klimatet 
og paaviser deres indbyrdes Aarsagsforhold. — For- 
uden de midlere Værdier bør den imidlertid 
ogsaa omhandle Variationerne(Yderværdierne), 
som vigtige Led ved Bedømmelsen af et Steds 
klimatologiske Forhold. Ved klimatologiske 
Elementer forstaar man de enkelte atmosfæ- 
riske Tilstande, som Luftens Temperatur, dens 
Fugtighed, Nedbør, Luftbevægelsens Retning og 
Styrke, som de betinges af Lufttrykket o. s. v. 
Alt Klima er fra først af en Virkning af 
Insolationen, d. e. af Solens og Stjernernes 
Varme, som den fra disse Himmellegemer straa- 
ler udi Verdensrummet. En forsvindende Bundt 
af disse Straaler træffer paa sin Vej vor Klode, 
som de opvarmer. Var Jorden nu en ensartet 
Masse og uden Atmosfære, vilde dens Klima 
udelukkende komme til at afhænge af Solstraa- 
lingen, saaledes som denne tilkom ethvert Sted 
ifølge dets geografiske Bredde. Det vil sige, 
Styrken og Mængden af den Straaling, ethvert 
Sted modtog, vilde bero paa Straalernes Ind- 
faldsvinkel (Solens Højde) og Bestraalingens 
Varighed (Dagens Længde). Dette kalder man 
det solare Klima. Atmosfæren optager imid- 
lertid en Del af Solvarmen og en desto større 
Del, jo længere Vej denne har at passere gjen- 
*) Ved Udarbejdelsen af Indledningen har jeg som 
Kilder benyttet: 
Dr. J. Hann: Handbuch der Klimatolopgie. 
H. Mohn: Norges Klima (i Prof. Dr. Schii- 
belers: Væxtlivet i Norge). 
Aksel S. Steen: Det meteorologiske Stu- 
diums Historie og nuværende Stilling i Norge. 
(I Nord. tidsskrift, 1889), 
