94 
hos en i Grunden ensartet Masse. De af Em- 
bryologerne fremhævede Ligheder i Udviklingen 
danner det forbindende Led' mellem OCelletheo- 
rien og de almindelige Former hos den udvik- 
lede Organisme. 
Man behøver blot at nævne saadanne An- 
vendelser af Celletheorien som de af Goodsir 
og Virchow med Hensyn til de under Sygdom- 
mene optrædende forandrede Strukturforholde 
eller den slaaende og væsentlige Lighed mellem 
Plantecellen og den dyriske Celle, hvorpaa man 
fornylig har vundet mærkværdige og høist in- 
teressante Vidnesbyrd i de eiendommelige Frem- 
-toninger, der viser sig i Cellens Indre, naar den 
deler sig, for at indse Vigtigheden af den Schlei- 
den-Sehwann'ske Theori om Vellen som organisk 
Grundform. 
Naar vi nu hertil føier den Lamarck-Dar- 
winske Nedstamningslære, der som en af de 
mægtigste Impulser i vort Aarhundrede har bragt 
nye Udsigter og aabnet nye Vidder for den men- 
neskelige Forskning, har vi dermed nævnt de 
store Ideer, der har givet det I19de Aarhun- 
dredes Naturforskning dets eiendommelige Præg 
og Retning. 
Til nærmere Belysning af Nutidens Forsk- 
ning paa biologisk Felt, skal vi anføre et Par 
Exempler 
Den sammenlignende Udviklingshistorie læ- 
rer os, at der hos alle høiere organiserede Dyr, 
hvor man kan adskille bestemte Organer, findes 
et Trin i deres Udvikling, hvor det bestaar af 
kun 2 og senere 3 bladformede Anlæg, der kal- 
des Kimblade; man adskiller derfor: ydre, 
midtre og indre Kimblad. Af disse er det ydre 
og det indre Kimblad ældst. Fra det ydre 
Kimblad dan es ved Indkrængning nedad i 
Fosteranlægget Begyndelsen til det , centrale 
Nervesystem,* eller Hjerne og Rygmarv, som 
det kaldes hos Hvirveldyrene. Den større Del 
af det ydre Kimblad bliver til Overhuden med 
dens Dannelser, altsaa Hudkjertler, Haar, Fjær, 
Negle, Horn, Klove, Hove, det hornagtige Skild- 
paddeskal o. s. v. Denne Kjendsgjerning, at 
disse vistnok saa forskjelligartede Dannelser ud- 
ledes af det simple Anlæg, henpeger paa, at det 
ydre Kimblad oprindelig ogsaa maa have udført 
Centralnervesystemets Funktioner, og at denne 
Funktion efterhaanden er bleven samlet (koncen- 
treret) til en bestemt Region eller Sted og der- 
efter Trin for Trin indleiret 1 det indre af Le- 
gemet som et vel begrændset Organ. Gang- 
liecellerne, disse for Nervesystemet saa karak- 
teristiske Celler, hvori vore aandelige Processer 
ja Tanker og Ideer finder sit materielle Middel 
for igjennem Strubens og Tungens Muskelbevæ- 
gelser i Form af Ord at bringes til Udenver- 
denens Kundskab, ja disse Ganglieceller er afle- 
det af simple Epithelceller, som engang ikke var 
at adskille fra dem, der blev til Overhudeeller. 
| 
De Dele af vore Sandseorganer, som mod- 
tager Sandseindtrykkene, er ligeledes dannet ved 
Indkrængninger af ydre Kimblad. Dette er 
noget som ikke alene gjælder Hvirveldyrene, men 
alle Dyr, der besidder et Nervesystem. —Hvil- 
ket Indblik har man ikke derved faaet i Nerve- 
systemets Morphologi'! 
Gjør vi et Streiftog ind paa den botaniske 
Forsknings Gebet, finder vi ogsaa her de mær- 
keligste Ting, som alene er Frugten af den nyere 
Tids Forskerretuning og Undersøgelsesmethoder. 
Enhver kjender den Gruppe af cryptogame 
Planter, der kaldes Lavarter, Lichenes. 
Denne Klasse er indtil den allersidste Tid 
bleven anseet for en meget vel begrændset Grup- 
pe, og der var i Linnéisk Retning opstillet det 
smukkeste System, grundet paa ydre Kjendetegn. 
Takket være de nyere Methoder og Hjælpemid- 
ler, særlig ved Studiet af Udviklingen og Sam- 
menligning mellem de forskellige Cellegrupper, 
kom man til det Resultat, at Lavarterne, der 
som bekjendt besidder % væsentlig forskjellige 
Celleformer, de grønne Gonidier og de eloro- 
phylløse Hyfer, ikke udgjorde nogen selvstæn- 
dig Gruppe ligesom Algerne og Sopperne, men 
— til Skade altsaa for det smukke System, der 
saaledes herefter kun har lidet Værd — at Lav- 
arterne udgjør en Forening af to aldeles natur- 
forskjellige Planteformer, nemlig af grønne Å 1- 
geceller og chlorophylløse Sop-Hyfer, 
der lever isammen, gjensidig ernærer hinanden 
og i Fællesskab danner de Former, som vi kal- 
der Lavarter altsaa et af de interessanteste 
Exempler paa Symbiose eller Samliv i Naturen. 
Intet kan bedre end dette Exempel belyse 
al Naturens Solidaritet. 
Enhedstanken altsaa i den organiske Na- 
turs Formdannelse, Udvikling og Livsytringer er 
den moderne biologiske Forsknings Løsen. Den 
tør stilles sideordnet med Robert Mayer's 
(Skaberen af den mekaniske Varmetheori) Theori 
om Enheden i Kraftytringerne for de physiske 
Videnskaber. Den har hævet Samlingen af vore 
Enkelterfaringer inden Naturvidenskaben til en 
høiere Kategori, saaat vor Tids biologiske Forsk- 
ning i Sandhed fortjener at kaldes en philo- 
sophisk Videnskab. 
En Morgen mellem Fuglene i Minnesota. 
En af de sidste Dage 1 Juni gik to af os 
meget tidlig en Morgen op over Bakkerne fra 
Root-River-Dalen mod Skovene og Krattet, der 
endnu hist og her dække Høipræriens Rand, 
de saakaldte Bluffs, og paa enkelte Steder endog 
danne tætte Tykninger. Det var Hensigten med 
Turen at se efter de Fugle. som blive tilbage 
Pb 
