Med sit klart lysende, røde og 
lige Skin stod Figuren saaledes 
tillige uhygge- 
i flere Minuter, 
hvorpaa den tydelig forvandlede sig til et G. 
Dette blev strax efter til et lige saa tydeligt O, 
og heraf udviklede der sig atter et D*), hvor- 
paa det skrækkelig Syn forsvandt. 
Jordskjælvet paa Nordfjordeid den I3de 
Juni 1883. 
Man har vel i Almindelighed den Tro, at 
Jordskjælv i vort Land er sammenlignelsesvis 
meget sjeldne og ubetydelige. Dette gjælder 
vistnok, naar man sammenholder Norge med 
visse særskilt berygtede, men lidet vidtstrakte 
Jordskjælvsgebeter; men i og for sig er vel vore 
Jordskjælv ikke saa rent at overse. Ved et 
Besøg i de ødelagte Byer paa Ischia forrige 
Aar blev Meddeleren opmærksom paa 1 det 
mindste en meget nærliggende Grund, som gjør, 
at et forholdsvis lidet stærkt Jordskjælv der 
maa have ganske anderledes ødelæggende Virk- 
ninger end hos os, og det er Husenes Bygnings- 
maade. De er nemlig opførte af Mur med 
tynde, flade Murhvælv over Værelserne; Smaa- 
folks Huse er til og med mangelfuldt og usolid 
opmurede. Den ringeste Rystelse maa ruinere 
et saadant Bygværk. —Vore Tømmerhuse er 
derimod som solide Kasser, der taaler adskillige 
Stød, før der kan mærkes nogen Skade paa 
dem. Var vore Huse byggede som de paa 
Ischia, vilde der nok ogsaa hos os været spurgt 
Ødelæggelser efter Jordskjælv. 
I vort Lands geologiske Bygning er der 
vistnok Intet, som taler mod, at saa stærke 
Jordrystelser kan indtræffe som kanske de, vi 
nylig har læst om fra Syd-Spanien. Der findes, 
som nærværende Meddeler ved forskjellige lei- 
ligheder har henledet Opmærksomheden paa, flere 
Steder, navnlig vestenfjelds, Spalter 1 Fjeldene, 
som maa antages at være dannede ved stærke 
. Jordskjælv 1 fordums Tid. Den Fordel har vi 
*) God (engelsk) 0: Gud. 
107 
imidlertid, at det kun er paa nogle faa Steder, 
Kristiania og nogle andre Byer, at Jordskjælv 
kan gjøre nogen nævneværdig Skade. 
Skulde man hos os se sig om efter et Ud- 
gangssted for Jordrystelser, maatte man kanske 
fortrinsvis have OQpmærksomheden rettet mod 
den udenfor vor Vestkyst gaaende Linje, som 
betegner den bratte Hældning af vort Land 
mod Atlanterhavets store Dyb. Man kunde 
tænke sig, at der her forekommer en vigtig 
geotektonisk Linje, en Spalte, gjennem Jord- 
skorpen. Det synes ogsaa, som om Jordskjælv 
er noget hyppigere paa Vest- end paa Østlan- 
det; for det hos os bedst undersøgte Jordskjælv, 
som indtraf de Marts 1866, antager Professor 
Kjerulf (se hans Afhandling i ,Naturen* 1877, 
Pag. 113), at det havde sit Udgangspunkt i 
Havet, kort udenfor Kristiansund. I denne 
Henseende er ogsaa bemærkningsværdig efter- 
følgende Beretning om et dJordskjælv i Nord- 
fjord, som Dr. med. L. Faye har havt den 
Godhed at tilstille Undertegnede, og som har 
givet Anledning til disse Linjer. Dette Jord- 
skjælv synes nemlig at have gaaet fra Kysten 
og indover. 
Det var ønskeligt, at lignende Beretninger 
oftere maatte fremkomme. Hvad man især bør 
søge at fastslaa, er det nøiagtige Tidspunkt; 
dette er naturligvis lettest paa Jernbane- og 
Telegrafstationer, hvor man har telegiafiske Med- 
delelser om Klokkeslettet, dernæst Jordskjælvets 
tilsyneladende Bevægelsesretning og endelig Stø- 
denes Antal og Varighed. 
Dr. Faye skriver: —=,Jordrystelsen indtraf 
den 13de Juni, omtrent Kl. 2 Eftm. Veiret 
paa Nordfjordeid, hvor jeg opholdt mig, der 
tidligere paa Dagen havde været noget uroligt 
og blæsende med Regnbyger, var da blevet no- 
genlunde stille. Mit Aneroidbarometer viste 
ca. 766 mm., hvilket stemte med en samtidig Ob- 
servation af en af Officererne. Jeg stod paa 
Gulvet i mit Værelse i første Etage og talte 
med en anden Læge, da vi ganske pludselig 
hørte, — og jeg kunde næsten lægge til følte, 
en egen, stærk, hul, rullende tordenagtig 
Lyd, der snart efterfulgtes af en temmelig stærk 
rystende og skjælvende Bevægelse af Værelset. 
Det hele varede maaske omkring tyve Sekun- 
der eller vel det. Faa Minuter efter gjentog 
den samme Lyd sig, og der kom et nyt Stød, 
men svagere og kortvarigere; efter en kort 
Pause kom der endelig en tredie og sidste ganske 
svag Rystelse. Lyden var saa paafaldende lig 
den af et nært Tordenskrald, at jeg, ukjendt 
som jeg var med saadant, ikke strax tænkte paa 
Jordskjælv, men først ved Bevægelsen og for- 
nemmelig de gjentagne Stød kom paa det Rene 
med, hvad det maatte være. Samtidig føltejeg 
herunder en meget eiendommelig og ubehagelig 
Fornemmelse i hele Legemet, saa jeg virkelig 
