127 
som en Vulkan, og ligesom en saadan har op- 
bygget sig selv, har ogsaa Geysir i Tidernes Løb 
selv opført den næsten regelmæssige, svagt eller 
fladt: hvælvede Kegle af Kiselsinter, der hæver 
sig omtrent 6 Fod over Marken, og som for 
oven rummer et næsten kredsrundt, skaalformigt, 
fladt Bækken, der har et Tværmaal af omtrent 
50 Fod, og hen imod Midten er 6—7 Fod dybt. 
Fra Midten af denne Skaals Bund gaar et 10 
Fod bredt, eylinderformet Rør lodret ned til 
mere end 70 Fods Dybde. —Ydersiden af Bas- 
sinet er graalig og OQverfladen bladet ujævn, 
saaledes at den lave Keglehøj paa en Maade 
ligner en kjæmpestor Østersskal; hist og her 
har Kiselsinteren afsat sig ikke i Blade, men i 
kjertelformige eller blomkaalsagtige Dannelser. 
Skaalens Bund er mere hvidlig, men af en lig- 
nende Struktur som Ydersiden. Skaalen er lige 
til Randen fyldt med koghedt, men stille flydende 
Vand af en blaagrøn Farve; det Sted, hvor 
Røret udmunder i Skaalen, skjelnes let ved 
Vandets mørkere Farvetone.  Gjennem Røret 
stiger der stadig Vand op 1 Bassinet, der har 
en eller flere Afløbsrender 1 Skaalens Rand. 
Vandets Temperatur er ved Overfladen 80—90 
Grader OC. 
I den Tid, jeg opholdt mig ved Geysir, 
havde jeg flere Gange daglig Lejlighed til at 
iagttage de smaa, beskedne Udbrud, hvortil den 
en Gang saa aktive Springkildes Virksomhed nu 
væsentlig er indskrænket. De indledes med 
nogle svage, underjordiske Drøn eller Stød, som 
man har sammenlignet med Lyden af en fjern 
Kanontorden, men da jeg aldrig har hørt nogen 
fjern Kanontorden, ved jeg ikke, om Sammen- 
ligningen er træffende; mig forekom det, at 
Lyden 1 høj Grad mindede om "Teltlærredets 
Blaffen i Vinden. Hver Gang disse Stød lod 
sig høre, ilede jeg naturligvis pligtskyldigst ud 
af Teltet, hvis Døraabning var vendt mod Geysir; 
jeg var i Begyndelsen saa sangvinsk at tro, at 
jeg muligvis vilde faa et af de store, berømte 
Udbrud at se. Men der sker ikke andet, end 
at Vandet over Røret hæver sig som en fladt 
hvælvet Skaal eller Kuppel, hvorpaa hele Bas- 
sinets Vandmasse i nogen Tid kommer i Oprør, 
og det overflødige Vand under stærk Damp- 
udvikling paa alle Kanter risler ned ad Keglens 
Sider. Det er det hele, og mere eller andet 
vil de fleste Besøgende ikke faa at se. 
Thi hvad de store Udbrud angaar, under 
hvilke Vandet springer til 100 Fods Højde eller 
mere, da er Forgyldningen jo rigtignok gaaet af 
Sankte Gertrud. I 1770 sprang Geysir saaledes 
11 Gange daglig; i 1814 indtraf et Udbrud hver 
6te Time. Men i vore Dage forløber der, efter 
hvad jeg hørte paa Stedet, i Regelen mindst 
3 Uger mellem hvert større Udbrud, saa at den, 
der paa Lykke og Fromme rejser til Geysir for 
at se den springe og kun opholder sig et Par 
være omtrent 
faar sit Ønske opfyldt, 
Dage paa Stedet, vil lige saa 
svineheldig, hvis han 
som den, der vinder det store- Lod i Lotteriet. 
Agter De at rejse til Island, kan De derfor 
uden Risiko stryge et Udbrud af Geysir ud af 
Programmet. 
Jeg havde medtaget fotografiske Å pparater, 
Øjebliksplader og Momentlukkere; jeg vilde være 
den første, der tilvejebragte et Fotografi af 
Geysir. Men jeg kunde saamænd akkurat lige 
sa? gjerne have fattet den forrykte Ide, at 
ville fotografere den store Søslange; det er hip 
som hap. 
Alt andet, hvad der kunde siges om Greysir, 
forbigaar jeg, da jeg ikke var saa lykkelig at 
se det Fenomen, der har givet Kilden sin Be- 
rømmelse, og uden hvilket den er temmelig 
interesseløs. De vil kunne finde nok derom paa 
andre Steder. De maa kun erindre, at Rejse- 
beskrivelsernes Geysir ikke er Virkelighedens, 
i hvert Fald ikke Nutidens Geysir, og selv 
Skildringerne og Billederne af de store Glans- 
udbrud er vistnok i ikke ringe Grad forskjøn- 
nede ved Assistance af et Qvermaal af lyrisk 
Stemning og en god Portion Fantasi. 
Lad os nu se lidt paa Geysirs Broder, den 
ikke mindre berømte Strokkr, et Navn, der 
betyder Smørkjerne, og som den har faaet paa 
Grund af Kildehullets Form*). Da Geysir ikke 
mere kan komme i Betragtning, er Strokkr ene 
om at opretholde Stedets Reputation; men at 
det ogsaa er temmelig smaat bevendt med den, 
vil De snart faa at høre. Strokkr ligger hun- 
drede eller halvandet hundrede Skridt fra Geysir 
i sydlig Retning; den har ikke opbygget nogen 
Kegle eller dannet noget egentlig Bassin; den 
omtrent 8 Fod brede, runde Aabning er kantet 
af en lavere eller højere uregelmæssig Rand af 
brunagtig Kiselsmter. Røret sænker sig lodret 
ned som en Brønd og er beklædt med den 
samme brune Kiselsinter; det kan forfølges til 
omtrent 40 Fods Dybde, men bliver efterhaanden 
smalere og smalere. Vandet staar i Alminde- 
lighed en halv Snes Fod under Rørets Munding'; 
det er stadig 1 heftig og larmende Kogning, 
det syder og skummer; dets snavsede gulbrune 
Farve hidrører fra den moderne Methode til at 
fremtvinge et Udbrud. 
Strokkr var i tidligere Tider ligesom Geysir 
en frivilligt springende Kilde; nu om Stunder 
indtræffer den Slags Udbrud kun yderst sjeldent 
og blot en enkelt Gang om Vinteren.  OQgsaa 
Strokkr er for længst ude over sin kraftigste 
Manddomsalder; nu maa der kunstige Midler til 
for at sætte den i Virksomhed. I vor Skoletid 
lærte vi, at det var tilstrækkeligt at kaste nogle 
*) Geysir, et Ord, der nu i de fleste Sprog bruges 
Å : be 3 
som Fællesbetegnelse for alle Springkilder, kom- 
mer af det islandske Verbum geysa: at stige 
med Voldsomhed. 
