Ligesem Nordlysenes Antal dette Aar har 
været mindre, saaledes har ogsaa deres Styrke 
været ualmindelig lidet fremtrædende. Kun to 
stærkere Nordlys er iagttagne, nemlig de, der 
indtraf 22de Januar og ldde Marts, og disse 
var, i Sammenligning med mange forhen iagt- 
tagne, dog temmelig beskedne. 
Den af de daglige lagttagelser over Sky- 
mængden (Skala 0—10) sammenarbejdede Over- 
sigt viser, at Himlen fra lste Juli 1884 til 
S0te Juni 1885 inklusive, altsaa 365 Aftener, 
i Tiden Kl. 8—9, 192 Gange var helt over- 
skyet, 87 Gange mere end halvt overskyet, 48 
Gange mindre end halvt overskyet og kun 38 
(ange ganske . klar. I forrige lagttagelsesaar 
var dog de to Yderværdier 180 og 50, — en 
ganske betydelig Forskjel! Middelskymængden 
for hele Aaret var 7.29, for Nordlysaaret alene 
7.46 mod 6.75 forrige Gang. Som ovenfor anført 
har Marts den største daglige Middelskymængde, 
8.60, August den mindste, nemlig kun 4.83. 
Maanederne December og Marts havde hver kun 
én Aften klar Himmel. 
Uagtet at vistnok et stærkt Nordlys kan 
iagttages, selv om Himlen er ganske overskyet, 
og omvendt en ganske liden Skymængde kan 
besværliggjøre lagttagelserne enkelte Gange, er 
det dog en Regel, at Nordlysantallet og Sky- 
mængden staar i omvendt Forhold til hinanden. 
Naar man afdeler Nordlysene efter Maane- 
skifterne, finder man, at der i Tiden omkring hver 
Nymaane ogsav denne Gang er iagttaget gjen- 
nemsnitlig 6 Nordlys, omkring hver Fuldmaane 
kun op imod 2. TI de maanemørke Tider er 
iagttaget tilsammen 48 Nordlys (77 pCt.), i de 
maanelyse derimod alene 14 (23 pOt.). 
Af Tordenvejr er i lagttagelsesaaret ob- 
serveret ialt 12, nemlig i 1884: Juli 6 Gange, 
September 3 Gange, Oktober *) og November hver 
I Gang, samt i 1885: Juni I Gang, da der iagt- 
toges Lyn, hvis Fjernhed var saa stor, at den 
dem ledsagende Torden ikke kunde med nogen 
Sikkerhed blive bemærket**). Et Tordenvejr, 
der indtraf den die September omtrent ved 
Midnat, var ganske overordentlig voldsomt. Det 
gik, saavidt det kunde afgjøres, i Retningen 
V—Ø og fjernede sig med Hurtighed; men, 
som man troede Uvejret mest over, kom det 
atter tilbage med ikke mindre Voldsomhed, og 
det gjentagne Gange. De skjærende svovlblaa- 
grønne Blink og de øjeblikkelig paafølgende hef- 
tige Brag, der bragte Husene til at stønne, og 
*) I denne Maaned maaske to Gange, da der for- 
uden den sikre lagttagelse ogsaa foreligger en 
usikker. 
Som en Mærkelighed kan anmærkes. at Torden 
ikke er observeret her paa Stationen i Sommer, 
uagtet det, at den har været hørt i ikke længere 
Afstand herfra end 14 Km. Men saa har ogsaa 
Middeltemperaturen været alene + 19—139 OC. 
2) 
161 
som efter faa Sekunders Forløb lød igjen fra de 
forskjelligste Afstande, lod forstaa, at det kom- 
pakte, sorte Skydække, der bar de hemmeligheds- 
fulde Kræfter, og som frembragte et, i Modsæt- 
ning til de klare Funker, knugende Mørke, ikke 
befandt sig altfor højt over vore Hoveder. Det 
kan maaske tjene til at betegne den Stemning, 
hvoraf man beherskedes under dette Uvejr, det, 
der stod 1 et af Byens Blade Dagen efter: 
s Folk troede, at Dommedag var kommen". 
Fuglenes Vaartræk i det sydøstlige Minnesota. 
I Almindelighed er Vinteren selv i det sydlige 
Minnesota, uagtet det ligger under samme Bredde 
som det sydligste Frankrige og Toscana, over- 
ordentlig streng. I ugevis kan "Thermometret 
holde sig mellem +-20—30" R., og ikke sjelden 
fryser Kviksølvet. Store Masser af Sne, der 
ofte for længere Tid 1 høi Grad vanskeliggjør 
al Færdsel i Egne, som ere ubeskyttede af Skov, 
falde næsten hver Vinter, og isnende Nordvest- 
storme stryge, jevnlig 1 Følge med rygende Sne- 
drev, over de vide Sletter og gjennem de smaa, 
af Elvene udgravede Dale. Isen paa den store 
Mølledam ved Lanesboro bliver ofte 28 Tommer 
tyk, hvilket nøiagtige Maalinger gjentagne Gange 
har vist. 
Som en Følge af disse Veirforhold er Fugle- 
livet 1 Syd-Minnesota om Vinteren kun svagt 
repræsenteret. - De haardføre Hønsefugle, selv 
Vagtelen (Ortyx), blive over, ogsaa adskillige 
Rovfugle, navnlig Ugler, men de vrimlende Skarer 
af Smaafugle, der om Vaaren og tildels Som- 
meren fylde Skove og Sletter med Sang og for- 
skjønne den hele Natur ved sit Liv, sine smukke 
Former og Farver, forsvinde paa faa Undtagelser 
nær, naar Høsten kommer. Enkelte Flokke af 
Snespurve, Graairisker, amerikanske Stilitser, en 
og anden Lapspurv og Bjerglærke, i Skovene 
hist og her en Meise, et Par Spetter, en Spet- 
meise, Blaaskriker, Kraaker og en Tornskade'), 
ved Husene enkelte 'Træspurve og Niphæer ud- 
holde vistnok Vinterens Barskhed, men med 
disse faa nævnte Arter er og omtrent 
Aarstids hele Fuglefauna opregnet. Den pragt- 
denne 
| fuldt brogede Hesperophona og Sidensvandserne 
ere tilfældige Besøgende, der uregelmæssigt 
streife om. 
1) Denne Tornskade lader undertiden en Lyd høre, 
der ganske ligner Heiloens, ligesom den norske 
Lanius eæeubitor. Da jeg første Gang hørte den, 
troede jeg sikkert, at Charadrius dominicus havde 
været i Nærheden, men opdagede snart Tornskaden, 
