Flokke af Lapspurve i deres pragtfulde Sommer- 
dragt, Husgjerdesmutten (Troglodytes addon) og 
den skjønne Baltimorefugl (Zcterus galbula). 
En Grib blev fanget levende af en Sogning 
paa ,Nordprairien*, idet den var krøbet ind i 
et Hul i en liden Hammer 1 en af Smaadalene, 
men undslap desværre dengang Præparantens 
Kniv. Den spillede nemlig sit almindelige Puds, 
anstillede sig som død, , played possuå*, som 
Yankee'erne sige, og undgik derved sin umis- 
- tænksomme Vogter. Fyren var desuden bleven 
indbilt, at Fuglen paa Grund af sit skaldede 
Hoved var en ,baldheaded eagle*, der som den 
amerikanske Republiks Emblem ikke maatte 
dræbes. 
Natten til den "de Mai blev det meget 
koldt. Endnu sent ud paa Morgenen viste 
"Thermometret + 2" R. En heftig Nordenstorm 
blæste den hele Tid.  Sneen føg, og det saa 
ud, som om der den Morgen intet vilde være 
at udrette for en Fuglesamler. Alligevel gik 
jeg dog som sædvanligt ud med Geværet og 
fandt snart, at det forholdt sig ganske anderledes 
med Trækfuglene, end det paa Forhaand kunde 
synes muligt. —Uveiret havde drevet dem sam- 
men fra de aabne Vidder og ned i Dalene, hvor 
der var mere Ly. Alle Skove og Krat langs 
Elven vare som levende af smaa "Trækfugle. 
Her inde mellem de beskyttende Træer og Buske 
holdt de sig for det meste paa Marken blandt 
de opspirende Planter, hvor de vel fandt enkelte 
Insekter og tillige Ly mod Stormens og Sne- 
drevets Rasen. Men sørgeligt var det at se 
alle de umiskjendelige Tegn paa, hvilken Nød 
og Elendighed Kulden og Mangel paa Føde 
havde bragt dem i. En Dendroica coronata 
søgte Skjul bag et Slagterhus, men iskolde, 
hvirvlende Vindstød greb den og kastede den 
paa Ryggen ned i det bløde Dynd mellem Svi- 
nene. 
For at give en Forestilling om Fuglemæng- 
den der nede i Dalen denne Morgen anføres 
efter Lommedagbogen de vigtigste af de Fugle- 
arter, jeg iagttog; blandt mange af dem var der 
maaske Tusinder af Individer: Dendrotca coro- 
nata, D. palmarum, D. pinus, D. virens, D. 
æstiva, Zamelodia ludoviciana, Myiodioctes pu- 
sillus, Husgjerdesmutten, Anorthura troglodytes, 
Empidonaz mimimus, Contopus virens, SuWrus 
nævins, S. auricapillus, den nordlige Spotte- 
trost, Turdus fuscescens, Vireo solitarius, Hel- 
minthophila ruficapilla, H. celata, H. peregrina, 
H. pinus, Almiotilta varia, Sphyrapicus vars, 
den amerikanske Stilits, Carolinasidensvandsen, 
Regulus calendula og Pyranga rubra. De 
fleste af disse Fugle ere meget smaa og fint- 
byggede og øiensynlig ude af Stand til at mod- 
staa et saa koldt Uveir. Rimeligt er det, at 
en stor Mængde af dem gik under ved denne 
Leilighed. 
Et Par Dage efter kom de første hvide, 
sorthættede Terner (St. forsteri), der ganske 
ligne de almindelige norske, til Dammen, og da 
havde man deroppe Leilighed til at iagttage 
det samme smukke Skuespil, som Flokke af 
styrtdykkende Terner saa ofte opføre ved Norges 
Kyster.  Skeanden (Spatula) blev nu meget al- 
mindelig, og hver Dag kunde man paa Dammen 
se Flokke af den med mange af de brogetfar- 
vede Hanner iblandt. —Taarnsvalen (Chætura), 
Kolibrien og endnu flere af de pragtfuldt farvede 
smaa Sylvier (Dendroica) kom i denne Tid. 
Uagtet Kolibrien kommer noget sent om 
Vaaren, er den ikke meget ømfindtlig for Kulde. 
Om Høsten holder den endnu ud heroppe, efterat 
Frostnætter med tyk Rim og Is paa Dammene 
er begyndt henimod Slutningen af September. 
Natten mellem l17de og 18de Mai havde 
vi en Gjentagelse af det ovenfor omtalte kolde 
Nordenveir, og atter var tidligt om Morgenen 
Dalen som fuld af trækkende Smaafugle. I 
Mængde fandtes da den ellers saa sjeldne Per:s- 
soglossa tigrina, fremdeles Dendroica blackburnæe, 
D. pennsylvamica, D. castanea, D. maculosa, 
Vireo pliladelphicus, V. gilvus, Setophaga ru- 
tieilla, Geothlypis philadelphia, Myiodioctes ca- 
nadensis foruden Skarer af andre. Uveiret ved- 
blev om Natten, og den følgende Morgen var 
ligesom sidst Skovene og Krattet igjen øde og 
tause, idet næsten hele Fuglesværmen var for- 
svunden. 
Blandt andre sjeldne Trækfugle, der 
nu og da vise sig, maa jeg nævne en stor hvid 
Pelikan, en sjelden smuk, glitrende snehvid, gul- 
næbbet Heire, en Svømmesneppe og den hvid- 
pandede Gaas (Anser albifrons gambeli). Denne 
sidste forekommer her af og til ogsaa om Høsten. 
Ifjor i October slog 5 Stykker af dem sig ned 
blandt de tamme Gjæs hos en norsk Landmand, 
Martin Sletvold fra Hedemarken, nogle Mil søn- 
denfor Lanesboro. Her holdt de sig saa i læn- 
gere Tid, kom med de tamme Gjæs endog mnd 
paa Gaardspladsen og tog sin Mad sammen med 
dem. Snart hvirvlede de sig i let Flugt høit 
tilveirs, snart samlede de sig afsides paa Mar- 
kerne og syntes at ville tage Afsked med sine 
Værter, men igjen vendte de tilbage, plaskede 
i Dammen med de andre Gjæs og græssede 
sammen med dem. Da blev det nødvendigt at 
finde ud, af hvad Art disse fremmede var. En 
mente et, en anden et andet; Kikkerten vilde 
ikke forslaa til at afgjøre Spørgsmaalet, og Ge- 
været, det grusomme Gevær, blev hentet frem. 
Ved et Uheld blev det ikke bare én af de vakre 
Fugle, der maatte lade sit Liv paa Videnskabens 
blodbestænkte Alter. De skudte blev opsendt 
til Minnesotas Naturforsker, Dr. Hatch i Minne- 
apolis. Kun en var tilsidst tilbage paa Sletvold, 
og den forsvandt, da Sneen kom. 
Sidst 1 Mai er det store, regelmæssige Fugle- 
kun 
