ned i 6 pCt., medens den inde i Landet kan 
gaa op i henimod 30 pOt. Nogle Normal- 
værdier for den Relative Fugtighed meddeles i 
Tabel 14; Middeltallene er ogsaa her beregnede 
som Medium af Morgen- og Aftenobservationen. 
Tab. 14. 
- == 
RE E 
Is |. | 8 = 
"å fa | å | OG 
Q = for ER o Ne] ; D S 
3 ra E e | ar Q 2 S alm 
i SV | SE Ale SN SVE 
S| BEI KI ENSIVEN SN ENNS 
æ|S>|M|O|Z|A|M|ISg|ae|- 
E Tal resa kle dro: 
Januar. .| 90 SS8| 87 S6| S4 176 1-77 U| 7879 
Februar .| 90| 88 | 84 | 86 | 83 | 75 | 78| 761 78 | 72 
Marts ..| 86| 83 | 78| 82| 83 | 76| TT | 76| 7680 
Ajødlla o o|| 801 72 66177 | 78 72| 75 | 751 75 |83 
Mai | 72 66 | 5901 741 78 73| T4| 72| 7485 
Juni . . .| 67| 65 60 76| 79| 75 74 TB | 71 | 83 
Juli «| 75| U21 651 77 | 81 US| U8| TT | 78186 
August. .1 79 79| 7i | 79| 81 | 80| =0| 81 | 81 |85 
Septbr. .| 84| 84| 79| 80| 80| 80 | 80| 80| 83 | S4 
Oktober .| 86| 985 | 82 | 81 | 79| 77 | 76| 80| 82 | 85 
Noybr. . .| 88| 881 831 821 79| 751 78| 77 | 83 | 83 
Decbr. . .| 91 | 901 87| 85| 80| 761 79 TO | TI 78 
| | 
AE&2s 0 0 sl SN ED TF EMI SON MON UT TT TE Er 
Juli. 
Relativ Fugtighed. 
Januar. 
I Vintermaanederne, ja lige fra September 
til April, er den Relative Fugtighed størst over 
Nordsverige og ind over den botniske Bugt; midt- 
vinters naar den her paa Grund af Kulden op i 
hele 96 pCt. Den aftager fra dette Maksimum 
vestover og sydover, er saaledes i det indre, syd- 
lige Norge 92—93 pCt. og naar paa Vest- 
kysten ned 1-75 pCt. —Udover Vaaren afsvæk- 
kes dette nordsvenske Fugtighedsmaksimum ef- 
terhaanden, medens samtidig Fugtigheden paa 
Kysten øges noget og om Sommeren vender 
Forholdet sig om, idet den Relative Fugtighed 
inde i Landet bliver saa liden, at der her dan- 
nes et udstrakt Fugtighedsminimum paa ned til 
65 pCt., medens den paa Kysten gaar op i 
16% 
80—85 pCt. 
danner sig ved Siden heraf i Fjordbundene endnu 
lavere partielle Minima. En saadan Fordeling 
af Fugtigheden efter Aarstiderne skyldes paa 
den ene Side en streng Kulde 1 Indlandet om 
Vinteren og paa den anden Side de stadige Sø- 
vinde, der bærer Fugtighed med sig fra Havet 
ind over Kystegnene. 
I den varmeste Tid af Sommeren 
Fra det yderste Østen. 
Rejsebreve fra Leonhard Stejneger. 
V. 
En Baadtur rundt Beringsøen. 
(Fortsat fra forr. No.). 
Den her forekommende Blaabærbusk er 
Vaceinium ovalifolium var. chamuissonis (Boung.), 
altsaa en anden Sort end den hjemme 1 Norge, 
og danner en træagtig Busk med mere rund- 
agtige Blade, saa den næsten ser ud som en 
Spiræa. Et Eksemplar, som nu ligger for mig, 
er omtrent I Meter højt med et Tværsnit ved 
Roden af omtrent 10 mm. Derimod synes 
Blokkebærbusken (Myrtillus uliginosus) ikke at 
blive saa stor som hjemme. 
Fire nye Rypehanner bekræfter aldeles mine 
Bemærkninger af igaar. 
Ud paa Eftermiddagen klarnede Vejret af, 
og Vinden lagde sig aldeles. Men stærk Skodde 
laa dog fremdeles over Fjeldtoppene, og først 
mod Aften, da det var forsent at foretage no- 
gen Bestigning, blev de ganske taagefri. Der- 
imod benyttede jeg Anledningen til at tegne en 
Skisse af ,Jushini Pad*, der specielt viser 
Fjeldenes afrundede Former, hvor de ikke styr- 
ter direkte ned i Havet. —Forøvrigt var det 
første Gang paa Turen, at jeg har faaet Top- 
pene at se, for Skodden har ligget nede paa 
Fjeldene den hele Tid og skjult dem med Und- 
tagelse af de omtrent 100 nederste Meter fra 
Sjøen. 
Da Vinden hørte op, kom Myggene igjen, 
og var denne Aften næsten ligesaa plagsomme 
som de var i Petropaulski.  Røgelse med In- 
sektpulver foretoges atter, og en Ild optændtes 
lige udenfor Teltaabningen. Det er en NSelv- 
følge, at disse leje Skabninger var et frem- 
ragende Samtaleemne, og gamle Badaeff gjorde 
da den Bemærkning, at jeg, som var saa inter- 
esseret i at studere Naturens Hemmeligheder, 
sagtens maatte kunne sige, til hvad Nytte de 
egentlig var skabte. Mit Svar, at der er meget 
og mangt, som ikke er til Nytte for os Menne- 
sker, og at vi ikke hovmodigen maa indbilde 
os, at den hele Verden kun er til for vor For- 
