Forholdene i denne Retning have været i Da- 
larne, endog i Midten af det 19de Aarhundrede, 
meddeles nedenstaaende Skildring af den be- 
kjendte Professor Carl Såve og for at undgaa 
enhver Misforstaaelse, vil jeg tillade mig at 
bruge Forfatterens egne Ord: ,Når det talas 
om missvåxt ock nöd i Dalarne, moste man lik- 
vil ihogkomma, att sådant der år nogot vida 
alvarsammare, ån det, som så benåmnes på an- 
dra orter. Det, som Dalkarlen kallar god åring 
eller ett godt år, gifver åndå aldrig bröd åt 
hela befolkningen: rågbröd år en låckerhet, som 
nåstan ingen Dalkarl får smaka inom sin ort, 
ock når en gumma vid ett besök hos sin prost- 
inna får en half knåckekaka deraf, så mnånnes 
hon sållan för sin del taga nogot deraf, utan 
sönderbryter det 1 små biter ock utdelar det til 
barnen såsom karameller! Allmogens båsta bröd 
består af !/; korn-, */3 hafre- ock 15 årtmjöl, 
hvilket redan gifver et bröd af en så kårf och besk 
smak, att en enda munfull icke utan et långt 
ock allvarligt tuggande kan förmås att gå ned 
I en sydsvensk strupe. Hans vanliga ock dag- 
liga bröd deremot beredas af &årtmjöl, ock det 
mjøl, som fås, når kornet eller oftare hafren 
males tilhopa med sina agnar, eller stundom 
hela axen.  Öfver denna mustlösa föda klagas 
dock sållan, men når åfven dessa brödåmnen 
tryta ock furubarken (icke den yttre röda, utan 
den inre hvitgula), urlakad, torkad, bultad ock 
malen, moste till en betydlig del anvåndas, da 
det nöd i Dalom*. . 
I Finland har Barkbrød (,pettuleipa*) tid- 
ligere været meget almindelig brugt, om ikke 
overalt, saa dog i Størstedelen af Landet. Endnu 
den Dag idag er det et ,konstant Fødemiddel* 
1 Kajana Herred samt i Skogbygderne langs 
Vasdragene mellem Østerbotten, Savolax og Ta- 
vastland. Det tilberedes af den imdre Del af 
Furebarken, som om Vaaren tages af den øverste 
Del af Stammen, hvor Barken er tynd. Den 
rensede Del af Barken tørres og males til Mel, 
der blandes med saa lidet Rugmel, at Dejgen 
netop kan hænge sammen. I Finland har man 
i forrige Aarhundrede, foruden nogle mindre 
væsentlige Plantestofte, brugt følgende som Brød- 
eller Kornsurrogater: Barken af Birk og Fure, 
Frugten af Vaccnium myrtillus og Vac. vitis 
idaea, Frøet at Hlymus arenarius og Rumex 
acetosa samt Roden af Calla palustris, Con- 
vallaria polygonatum og Conv. verticillatu, Me- 
nyanthes trifolata og Polygowm viviparum. 
I de nordlige Dele af Rusland bruges, for- 
uden Birkebark, ogsaa Myrmose (Sphagnum) til 
at blande i Melet til Brød, eller en Blanding 
af Mel og tørret Fisk eller ogsaa en Blanding 
af Mel og tørre Stilke fra det foregaaende Aar 
af Angelica (Adrchangelica officimalis, Hoffm). 
Jakuterne i Omegnen af Werchojansk ved 
«Janafloden i Øst for Lena (671/,%) fange om 
år 
190 
| 
Høsten 1 Indsjøerne en Mængde smaa, neppe 
2" (5.2 cm.) lange Fisk, som man lader fryse, 
og paa denne Maade holde de sig hele Vinteren. 
Den frosne Masse knuses og koges med de pul- 
veriserede indre Dele af Barken paa Lærke- 
træet (Larix sibirica, Led.), hvilket giver ,et 
ret godt Fødemiddel*. 
I China bruger man Barken, Bladene og 
Frugterne af to Arter Alm (Ulmus chinensis, 
Pers. og Ulmus pumila, Willd.) som Surrogat 
for Korn. — Forster Deretter, at man i In- 
dien i Hungersnød spiser Barken af Hibiscus 
tiliaceus, L. Der findes vistnok ogsaa noget 
Næringsstof i det Planteslim, som en Mængde 
Arter af denne Familje indeholder. I de 
nordlige Dele af Amerika, vestenfor , The Rocky 
Mountains*, bruges undertiden den indre Bark 
af Thuja gigamtea, Nutt., Abies canadensis, 
Mchx. og Pimus contorta, Dougl. som Føde- 
middel, og i det botaniske Museum 1 Kew Gar- 
dens ved London har jeg seet ,Brød af Birke- 
| bark fra det nordvestlige Amerika”. — Paa Ny 
Caledonien fandt Cook, at de Indfødte brugte 
Barken af et Træ, efterat denne var stegt, som 
Fødemiddel. 
Det eneste mig bekjendte Eksempel paa, 
at man i Mellem-Europa har spist Bark- 
brød, er fra Frankrig, hvorfra det berettes, at 
Arbejdsfolkene (,les laboreurs*) i Dauphiné i 
Aaret 1675 ikke havde andet at leve af end 
Græs og Barken af Træer (,lherbe des prés 
et l'écorce des arbres*). 
Den ældste Optegnelse, som jeg har fundet 
om, at Bark er brugt til Føde for Mennesker, 
er fra den græske Historieskriver Herodot, 
som levede i det Ste Aarhundrede f. Chr. Han 
fortæller nemlig (8. 115), at da Xerxes's Sol- 
dater vare paa Tilbagetoget fra Grækenland, bleve 
de, af Mangel paa Proviant, nødte til ,at spise 
Bark, som de skrabede af Træerne*. 
Af hvad der her er sagt, vil man se, at 
Barkbrød neppe kan betragtes som en norsk 
Opfindelse, og at Nordmændene ialfald ikke ere 
alene om at spise Bark ,ligesom Bukkene*, 
som det heder i Sighvat Skalds ovenfor 
nævnte Digt, og det er for Norges Vedkom- 
mende Grund til at haabe, at Barkbrød inden 
kort Tid alene vil tilhøre Historien. 
Dronten. 
Blandt de mange Eksempler paa, hvorledes 
Menneskene, blot med Tanken henvendt paa en 
øjeblikkelig Fordel, ofte hengiver sig til de 
mest hensynsløse Ødelæggelser, hører ogsaa Dron- 
ten (Didus ineptus). Denne Fugl blev opdaget 
