SG 
paa Mauritius i Slutningen af det I6de Aar- 
hundrede. Under Hollændernes Regimente paa 
denne Ø blev den imidlertid hurtig udryddet, 
da den paa Grund af sin plampe Legemsbyg- 
ning og manglende Flyveevne ikke kunde und- 
drage sig sine Forfølgere; dens Kjød var vist- 
Allerede 
omkr. 1670 var den meget sjelden, og man kan 
nok haardt, men kunde dog spises. 
med temmelig stor Sikkerhed sige, at den var 
1698. Man flere Af- 
bildninger af den, specielt af den hollandske 
aldeles forsvundet har 
Maler Savery, der kan have malet dem efter 
til 
Hosstaaende Tegning er af ham; den 
Naturen, da flere af Fuglene blev bragt 
Holland. 
viser Dronten bagfra, staaende paa et Ben og 
med det andet pudsende sit Næb. —Dronten 
hørte til Jordduerne og var af Størrelse som en 
Svane. Kroppen var dækket af en brunfarvet 
Dun; dens Ben var kraftige, og Næbbet endte 
i en Hage; den havde smaa Vinger og dunede 
Vinge- og Halefjer, men flyve kunde den, som 
sagt, ikke og maatte derfor snart bukke under 
i den blodige ,. Kamp for Tilværelsen*. 
Mindre Meddelelser. 
Prof. Sars's Udklækningsforsøg med au- 
stralske Krebsdyr. 
naturhistorisk Interesse, som vor bekjendte Lands- 
mand, Hr. Carl Lumholtz, bragte med sig 
hjem fra sin Rejse 1 Australien, var ogsaa no- 
get Dynd fra udtørrede Ferskvandssøer, hvormed 
Prof. G. O. Sars har anstillet interessante For- 
søg, hvis Resultater er nedlagt i Videnskabs- 
selskabets Forhandlinger under Titel ,,Om some 
Australian Cladocera* (med 8 autograferede, 
kolorerede Plancher).  Dyndet var tørret ind til 
en stenhaard Masse og ca. 2 Aar gammelt. 
Professoren satte sig nu til Opgave af dette 
Dynd at faa udklækket australske Ferskvands- 
krebsdyr, der som Æg laa i Dyndet. Det blev 
i deu Hensigt lagt i Glaskar med Vand, men 
Forsøgene gik i Begyndelsen daarligt, da Van- 
det snart gik i Forraadnelse; for at skaffe Lutt, 
blev derpaa visse Vandplanter satte ned i Van- 
det, meu de tog snart saadan Overhaand, at de 
fyldte Glassene og saaledes umuliggjorde For- 
søget. For atter at holde Planternes altfor r:- 
gelige Vækst 1 Tømme, blev en Del Ferskvand- 
Snegle satte ned 1 Glassene, og nu gik det 
endelig godt. I foreliggende Afhandling, der 
blot er en Del af det hele, beskrives nu 5 for- 
skjellige Arter (ladocera, hvoraf de fleste viser 
Blandt de mange Sager af 
en saa forbausende Lighed med vore nordiske 
Former, at de er vanskelig at skjelne fra hin- 
anden. Dette er et højst mærkværdigt Resultat, 
baade fordi de skriver sig fra et Land, der 
ligger Tusinder af Mile borte, og fordi dette 
Lands Dyre- og Planteverden ellers er saa yderst 
forskjellig fra andre Landes. For at forklare 
denne Mærkelighed, har man antaget, at Æggene 
kan spredes til alle Kanter af Vinden; desuden 
mener Hr. Sars, at Trækfuglene spiller en vig- 
tig Rolle herved, specielt Vade- og Svømmetug- 
lene, ved hvis Fødder meget let lidt Dynd inde- 
holdende Æg vil fæste sig. De Æg, som her 
er Tale om, er Cladocera's saakaldte , Vinteræg*, 
der af Hunnerne lægges om Høsten, og som 
efter foregaaende Befrugtning kan udvikles næste 
Vaar.  Vaar og Sommer træffes kun Hunner, 
som formerer sig ved tyndskallede ,,Sommeræg", 
der uden at befrugtes, udvikles i en Rugehule 
mellem Skal og Ryg. , Vinteræggene* er større 
og haardskallede og, som vi af ovenstaaende 
ser, meget haardføre; at de, paa samme Maade 
som Plantefrø, kan gjemmes hen uden at tabe 
sin Livskraft (i vort Tilfælde altsaa i et Par 
Aars Tid), er et særdeles interessant Fænomen. 
Sygdom, fremkaldt ved Bid af en Midde. 
Dr. Johannesen har 1 en liden Afhandling 
omtalt et Tilfælde af akut Polyuri hos et Barn 
efter Stik af Ixodes ricimus (N. Mag. f. Lægev. 
XV B.). I denne Afhandling har Forf. samlet 
alt, hvad den til hans Raadighed staaende Lit- 
teratur har at berette om lxodes og nærstaaende 
Arter. Det har under dette været ham paa- 
faldende, hvor overordentlig faatallige de offent- 
liggjorte Observationer er; thi efter mundtlig 
Samtale med Udlændinger og Landsmænd har 
han al Grund til at tro, at der eksisterer en 
Del flere iagttagne Tilfælde baade hos Menne- 
sker og Dyr af Sygdom efter Stik af nævnte 
Insekter. Da Sagen — ligesom Sygdomsaarsager 
overhovedel — har sin store Interesse, vilde det 
være ønskeligt, om mulig iagttagne Tilfælde vilde 
blive refererede; herom tillader altsaa Red. sig at 
anmode Læserne. s lxodes ricinus, Træbuk, 
Kinflot, er en Underafdeling under Acaridæ (Mid- 
derne): den er udbredt over hele den tempe- 
rerede Zone. Hannen er 3 mm. lang og 1.5 
mm. bred, Hunnen dobbelt saa stor. NSugesnab- 
len er forsynet med tilbagebøjede Hager. In- 
sektet skal være udstyret med store Spytgift- 
kjertler. Det opholder sig i Skovene, hvor det 
lurer paa sit Bytte, som det kaster sig ned paa 
og suger Blodet af, indtil det har naaet Stør- 
relsen af en Ricinuskjærue, hvorpaa det falder 
til Jorden og rekreerer sig til nye Angreb. 
Først naar Dyret har suget fra sig, indfinder 
der sig smertelige Fornemmelser hos den Stukne. 
Fjernes Dyret voldsomt, bliver Hovedet sid- 
dende igjen, og der kan opstaa heftige Smerter *. 
