til samme, idet man i Regelen har ladet sig | 
nøie med den aldeles ubegrundede Tro, at | 
den hidrørte fra visse ubestemmelige Natur- | 
aarsager, saasom Landets Stigning, Klima- 
tets Forandring og Gud ved hvad, medens 
man har været ligesom slaaet med Blindhed 
ligeoverfor den saa nærliggende, saa let paa- 
viselige og fremdeles virkende Forklarings- 
grund: at al denne Afskovning ene og alene 
maa tilskrives Menneskenes ødelæggende 
Behandling af Skoven. 
Førend jeg nærmere omtaler denne Side 
af Sagen, skal jeg først give et Begreb om 
den Udstrækning, hvori den heromhandlede 
Afskovning af vore Fjeldegne har gaaet for 
19 
| kampen og Slagfjeld hører, 
Rævsjøerne og Ongsjøen lige op til Storhø- 
lidsæterne i Nord. Dette afskovede Feldt 
har sydligst '/, Mils Bredde, der efterhaan- 
den tiltager indtil over 1 Mil, og da Læng- 
den fra Skjelbreivandet til Storhølidsæteren 
er 5—6 Mil, udgjør dets Størrelse mindst 
3 [] Mil. 
3) Mindst 25%; Å] Mil af den store Fjeld- 
mark paa Laugens vestlige Side mellem 
Ringebo, Gausdal, Kvikne og 
Froen, hvor alene den ca. '/, [] Mil store 
Espedalen, 
Fjeldgruppe, hvortil Skeidkampen, Præst- 
samt Fjeldene 
Ruten og Graahø rage op over den oprindelige 
sig i den ovennævnte Landsdel (den nord- 
ligere Del af Kristians Amt, hvor jeg som an- 
ført, har havt speciel Anledning til at gjøre 
mig nærmere bekjendt dermed). 
1) Hele den med Sætere ligesom over- 
saltede Fjeldmark paa Østsiden af Laugen 
mellem Øiers Hjemskov (Hjemraster) i Vest 
og Aastaelven i Øst, samt fra Grændsen mod 
Ringsaker i Syd og til Tromsaaen i Nord 
| findes nogle usle Levninger 
Trægrændse, medens der forøvrigt paa dette 
ca. 5 [] Mil store Feldt blot hist og her 
af forkrøblet 
sjeldbirk, fornemmelig mellem Vandene Øian- 
| gen og Gjetningen. 
udgjør en sammenhængende, totalt afskovet 
Strækning af over en Mils Bredde og 3 Mi- 
les Længde, altsaa af mindst 3 [] Miles Stør- 
relse, — tidligere bevoxet med blandet Gran-, 
4. Hele den store, 21, Mil lange lav- 
lændte Strækning omkring Vinstervandene 
ligefra Øivandet i Øst til Bygdin i Vest, 
hvor det totalt afskovede Feldts Størrelse 
idetmindste maa ansættes til 1 [] Mil. 
5. Mindst I [] Mil af Fjeldet mellem 
| Sell og Fryaaen sydover fra Uladalen omkring 
Furre- og Birkeskov, nu blot med Dverg- | 
birk, Ener og Vidier, med Afbrydelse alene 
af Torvmyre og Fintopsletter, hvilke sidste 
fornemmelig have dannet sig paa Tørrabberne 
der, hvor ogsaa Eneren og Dvergbirken er 
bleven oprykket for at tjene til Brændsel 
for Sæterne. E 
Lignende Strækninger, der fra tæt skov- 
bevoxet Mark med samme Slags Bevoxning 
som ovenfor nævnt ere forvandlede til nø- 
gent Høifjeld, hvor Skoven er bleven afløst 
af de nævnte, i den saakaldte Dvergbirkens 
og Vidiernes Region herskende Buskvæx- 
ter, ere: 
2) Fjeldvidderne mellem vestre Gausdals 
Dalføre og Dokelven ligefra Skjelbreivandet 
(eller endnu et Stykke sydligere) i Syd forbi 
| indtil Gravbækken. 
Furusjøen, Gnedden og Tjernsæterfjeld. 
6. Ligesaa omtrent 1 [ Mil af Stræk- 
ningen mellem Vaagevandet og Findalen paa 
begge Sider af denne, samt et lignende Areal 
af Stordalens og Vaardalens Statsalmennin- 
ger i Vaage og Lom. (Ringsfjeld nedover 
mod Flatningen, Vestsiden af Lemondsøen 
hele dettes vestlige 
Side og videre opigjennem hele den ? Mil 
lange Smaadal lige op til forbi Fossæterne.) 
7. Størsteparten af de flade og jævne 
Strækninger paa begge Sider af Veien over 
Dovrefjeld fra man kommer op over Bakken 
ved Domaas forbi Fogstuen og Jerkin lige 
til Kongsvold, samt nedover mod Foldalen 
Paa vestre Side af Veien 
mellem Jerkin og Kongsvold breder det af- 
skovede Feldt sig ud over hele den der- 
værende Vidde mellem Kollafjeld 
over til Thessevand, 
store 
