Skyld er blot medtaget Linjerne for 100, 200, 
400 og videre for hvert andet hundrede Favne. 
Tallene udtrykker Hundreder af Favne. 
Da Feltet er saa stort, ligger det i Sagens Na- 
tur, at Havbundens Dybde ikke overalt kan være 
bestemt med samme Nøjagtighed. 'Sikrest be- 
stemt er Bankerne og den stejle Styrtning mod Dy- 
bet, som strækker sig langs Norges vestlige Kyst 
lige op til Nordspitsbergen, Øst-Ishavet, Stræk- 
ningen fra Shetland over Færøerne og Island til 
Danmark-Strædet (mellem Island og Grønland), 
Bankerne omkring disse Øer, Bankerne og Styrt- 
ningen mod Dybet udenfor Østgrønland fra 70 til 
75 Breddegrad. Godt bestemt er ogsaa de to Par- 
tier paa over 2000 Favne. De usikre Dele er 
hovedsagelig følgende: a) Partiet mellem Island, 
Færøerne og Rockall-Banken. b) Den vestlige 
Side af Danmark-Strædet, hvor selve Landets 
Omrids ikke kjendes. ce) Egnen mellem Island og 
Jan Mayen, hvor vi sikkert nok har en Rende 
paa over 1000 Favnes Dybde, men Retningen 
af den er noget usikker; den er maaske mere 
d) Den 
e) 
Mellem Jan Mayen og Bjørneøen hæver der 
vest-østlig end angivet paa Kartet. 
store Indbugtning nordenfor Jan Mayen. 
sig aabenbart en undersøisk Ryg, men det er 
usikkert, hvorvidt den er sammenhængende eller 
er gjennembrudt paa Midten i en Dybde af 
1500 Favne. f) Lodningen paa 1200 Favne 
lidt nordlig for 75 Breddegrad har Forf. tegnet 
som en Spids, men han bemærker, at den 
ligesaa godt kan tilhøre en Ryg. dg) Nordvest 
for Spitsbergen. 
Trods disse Usikkerheder tror Forf. dog, 
at hans Kart i det store og hele taget giver 
et temmelig nøjagtigt Billede af Dybdeforhol- 
dene, og at det er vel skikket som Grundlag 
for videnskabelige Slutninger. Fra foregaaende 
Dybdekarter over de samme Egne skiller nær- 
Vi finder f. Eks. 
istedenfor et sammenhængende Ishavsdyb to 
adskilte Dybdebækkener, det sydlige mellem 
Norge, Jan Mayen og Island, det nordlige mel- 
lem Spitsbergen og Grønland. Det første naar 
en Dybde af noget over 2000 Favne, det sidste 
af over 2650 Favne; de er adskilte ved etslags 
værende sig i flere Punkter. 
undersøisk Pas, hvis laveste Punkt har en 
Dybde af henimod 1300 Favne. ,Dog i større 
Grad end disse Bassiner, af hvilke det syd- 
ligste giver det norske Hav dets eiendommelige 
føje den; den har samme Form som 200 Favnelin- 
jen og berører netop 70 Breddegrad, 
9 
pr 
6 
Karakter, fængsles vor Interesse ved Betragt- 
ningen af Havbundens Konfiguration udenfor 
vor egen Kyst. Her møder os i praktisk Hen- 
seende de største Resultater af de under Expe- 
ditionen udførte fysisk-geografiske Undersøgel- 
ser, der gjennem dette Kart viser sig at have 
paavist vore Kystbankers Form og Beliggenhed, 
samt Kontinuiteten i den bratte Styrtning (Hav- 
broen) ud mod det store Dyb helt fra Stat op 
til Spitsbergens Vestkyst. Disse Banker er af 
stor Betydning for vort Land baade i klimato- 
logisk og i økonomisk Henseende. Som af 
Professor Mohn i nærværende Afhandling og 
andre Steder fremholdt, danner Kystbankerne 
et Værn mod det iskolde Vand i Dybet uden- 
for, de tillader 
Overfladevand frit at skylle op mod vor Kyst 
Virkningen heraf sees 
medens det varme atlantiske 
og fylde vore Fjorde. 
tydelig i Luftens høie Varmegrad om Vinteren 
paa vor yderste Kyststrækning mod Vest, der 
i Forhold til sin nordlige Beliggenhed har den 
gjennemsnitligt mildeste Vinter i hele Verden. 
Men desuden spiller Kystbankerne med sin 
forholdsvis ringe Dybde og sit varme Vand en 
stor Rolle i vore Fiskerier. idet det er paa 
disse og tildels paa Havbroen eller Eggen, som 
at de 
store Torskefiskerier om Sommeren foregaar 
Kanten ud mod Dybet ogsaa kaldes, 
saavel her hjemme som ved Vestkysten af Spits- 
bergen. Den nøiagtige Kartlægning af Bunden 
kan derfor blive af uvurderlig Nytte for den 
Fisker, der vil og kan drive en rationel Fangst, 
og det er stor Sandsynlighed for, at dette Kart, 
der angiver de naturlige Grænser for, hvor 
Torskefangst tør paaregnes, ogsaa vil give Stø- 
det til Opdagelse af hidtil ukjendte Fangst- 
pladse*).* 
Det bratteste Sted har Ekspeditionen fun- 
det paa Nordsiden af Jan Mayen, hvor Held- 
ningen er 8". Udenfor Vesteraalen er den 4. 
Ellers synes Havbunden at hæve og sænke 
sig jævnt, hvad der bedst sees af Kartet selv. 
Havbunden under 1000 Favne er bedækket 
med et tykt Lag af et fint, grødagtigt Slam, 
der paa Grund af de mange deri forekom- 
mende Foraminiferer har faaet Navnet Bilocu- 
lina-Slam. Nærmere Land findes paa Bunden 
en graablaa Ler af fastere Beskafferhed. Haard 
Bund fandtes ogsaa ofte, ligesom der med 
Zoologernes Fangstredskaber ofte fra Bunden 
kom større og mindre Stene op. 
*) Af en Anmeldelse af — n. i ,,Morgenbladet*. 
