BL illustreret Maanedsskrilt for populer Naturvidenskab, udgivet af 
Carl Kraftt, cand. philos. 
Marts 1881. | 
Nogle Ord om Norges Afskovning, 
navnlig i Fjeldegnene. 
Af J. B. Barth. 
(Slutning fra Pag. 21). 
At jeg kan have saavidt Rede paa Stør- 
relsen af det afskovede Feldt i Gudbrands- 
dalen og Valders, kommer af, at jeg, benyt- 
tende mig af den Anledning, mine Reiser i 
Distriktet have givet mig, har indtegnet de 
afskovede Strækninger paa mit ovenomtalte 
Skovkart, og saaledes ligetil har kunnet maale 
mig frem, ialfald forsaavidt alle de fornævnte 
større og sammenhængende Strækninger an- 
gaar. Det gaar saaledes ikke an at benægte 
Rigtigheden af ovenstaaende Angivelse af 
det afskovede Areals Størrelse ved en simpel 
Paastand om Overdrivelse, en Taktik, hvoraf 
man saa ofte har benyttet sig i Skovsagen, 
endog Saadanne, som ikke vide den aller- 
mindste Besked om, hvad de mene at kunne 
karakterisere paa denne Maade, naar det 
ikke passer i deres Kram. — At de paa 
mit Kart som ,afskovede* betegnede Stræk- 
ninger ogsaa virkelig ere det, idet de engang 
have været skovbevoxede, kan nemlig lige- 
frem bevises af følgende Kjendetegn og andre 
derhen hørende Omstændigheder. 
1. Gamle Læger, navnlig af Furre, i 
Myrene og paa Bunden af smaa Tjern og 
Vandpytter. 
2. Forkullede Rester af Furre paa eller 
i Jordoverfladen paa de Steder, hvor Furre- 
skoven — som det saa almindeligt har været 
Tiltældet -— er ødelagt ved Skovbrand. Saa- 
danne Brandlevninger finder man endog paa 
rene Moseflyer af det Slags, som ellers kun 
tilhøre Lavregionen, men nu ogsaa hyppig 
forekomme paa gammel Furre- og Birkeskov- 
bund øverst op mod den oprindelige Træ- 
grændse. 
