Mærkværdigt nok har der i Høst paa Om- 
egnens Prairieagre opholdt sig en stor Mængde 
Heiloer (Charadrius fulvus). Du ved nok, at den 
ikke er akkurat samme Slags som vor; dog er den 
saa lig den i alle Henseender, at jeg ubetinget 
vilde holdt den for samme Art, om ikke de graa 
Aldrig 
siden jeg kom til Amerikas ,, Vesten* har Heilo- 
erne i saadan Mængde holdt sig her, som i Høst. 
Næsten hver Vinter kommer større eller mindre 
Flokke af Sidensvansen, den ægte norske, 
(Ampelis garrulus) til disse Dele af Minnesota. 
Overalt hvor der findes europæiske (eller nor- 
ske) Rognetræer indplantede i Haverne, steller 
Sidensvansen sig paa samme Maade, som i 
Norge, og optræder i de bærfyldte Rognetræer 
ganske paa samme Vis. Neppe mnogensinde 
fanges eller skydes den her uden af Naturfor- 
skere; men disse ere i Amerikas Nordvest aves 
rarissimæ. TI det Hele taget ere ikke Fuglene 
meget efterstræbte herude i Vesten, sandsynlig- 
vis for en stor Del af den Grund, at Amerika- 
nernes Vildtret er saadan, at enhver maa grue 
Dækfjær under Vingerne havde været. 
sig for at spise den; Amerikanerne ere utvivl- 
somt de elendigste Kokke paa Jorden. Strand- 
svalen (Cotyle riparia) er især om Vaaren meget 
almindelig her inde i den dybe Root-River- 
Dal i Selskab med den nær beslægtede &Stelgi- 
dopteryæ serripennis; i Tusindvis kunne de paa 
denne Aarstid sees sværme over den grunde, 
grumsede og stinkende Elv. Noget ovenfor 
Lanesboro er Elven bleven opdæmmet til en 
Mølledam; denne er meget stor, og stinker om 
Sommeren hæsligt, men besøges i Træktiderne 
af ikke faa Fugle. Jeg og mine Kjendinge 
have der skudt ikke saa faa Snepper og 
Ænder. De sidste vil jeg gjøre et Par Be- 
mærkninger om. 
Stokanden (Anas Boschas) har vi skudt 
her flere Gange; den er en af de almindelig- 
ste Ænder i Amerikas ,Nordvesten*. Ligesaa 
have vi ofte skudt Pilanden (Dajfila acuta) samt 
Skovlanden (Spatula clypeata) og en under 
Bjerganden (Fuliqula marila) opført Varietet 
(affinis), der maaske er den And, der af alle er 
den almindeligste, ialfald i det sydlige Minne- 
sota. Ogsaa den egentlige F. marila siges at være 
almindelig her, men denne har jeg aldrig selv 
skudt eller seet skudt. Forskjellige Maager 
og Terner ere visse Aar i Træktiderne talrige 
over Mudderdammen ved Lanesboro. Jeg har 
skudt en Terne, der ganske ligner vor Sterna 
45 
hirundo, men alligevel ansees for egen Art: 
Sterna Forster". En liden mørk Terne har jeg 
seet flere Gange, men har ikke havt Anledning 
til at skyde den. 
Andet end Fuglene faar jeg ikke Tid til 
at befatte mig med, og selv med dem er det 
kun ganske en passant. Det er dog mit Haab, 
at jeg lidt efter lidt skal faa bedre Rede paa Fau- 
naen heromkring, og kunne meddele Dig nogle 
Oplysninger derom. — En pragtfuld Hanhjort 
(Cervus virginianus) blev for nogen Tid siden 
skudt en Snes Mil fra Lanesboro. Da Nybyg- 
gerne først kom herop i Root-Rivers og dens 
Bielves dybe Skovdale, vrimlede det af Hjorte 
allevegne, men deres vilde Jagt bragte den snart 
til næsten at forsvinde. Det var især en Vin- 
ter, da Sneen var meget dyb, og der pludselig 
lagdes stærk Skare over den, at Hjorten myr- 
dedes i Tusindvis og næsten udryddedes. Jeg 
har hørt om dem, der den Vinter i Kaadhed 
skjød ned den ene Hjort efter den anden, og 
lod dem ligge igjen i Skovene uden at benytte 
dem. En Hjort blev den Vinter ofte solgt for 
én Dollar. Nu koster den i Almindelighed 
129—16. Det hører nu til den største Sjelden- 
hed at træffe en Hjort i Fillmore Co. Ogsaa 
den sorte Bjørn (Ursus arcios) var engang 
almindelig i disse Egne. Vi høre endnu Tale om 
den en sjelden Gang, men det er ikke hvert 
Aar en saadan Ting hænder. Gaupen (Lyne 
canadensis) findes her af og til, saaledes saa 
| jeg en i Høst, dog er en anden, mindre Art, 
Lynx rufus, ulige hyppigere. Denne kaldes her 
s Wild-Cat*. Prairieulven (Canis latrans) siges 
at være meget talrig i Fillmore Co., men selv 
har jeg kun en eneste Gang seet den her. Den 
alm. Ulv (0. Lupus) forekommer her af og til 
uden alligevel at gjøre nogen Skade. En og 
anden Sau maa lade sit Liv for den, som for 
Prairieulven; større Kreaturer tror jeg derimod, 
man neppe mnogensinde har hørt har været 
dræbt af dem. 
Jeg glemte ovenfor at sige et Par Ord om 
Vandringsduen (Zctop. migratoria). Vesten- 
for Mississippi er det nu sjelden, at den viser 
sig i større Flokke, aldrig i store. Længere 
østover derimod forekommer den endnu enkelte 
Aar, især om Vaaren, i uhyre Skarer. I Fill- 
more Co. er det i de senere Aar en Sjelden- 
hed at se Vandringsduer. I Høst forekom her 
nogle enkelte. Jeg skjød en Del paa en Jagttur 
tidligt om Morgenen oppe paa de høie Bakker, 
