der hænge ud over Lanesboro, tilsammen 22 
Stykker. 
Mærkelige Træk afInsekternes Liv. 
Ved Hå—H. 
Som Supplement til hvad der i ,Natu- 
rens* Dobbelthefte 8, 9 Side 141 (1880) med- 
deles om Myrernes Husdyr, hvad 
der før er meddelt om Myrernes Sands i for- 
skjellige Retninger: at leve i ordnede Sam- 
fund, bygge regelmæssige ,Byer,* føre Krige 
efter Plan, dyrke Jorden o. lign., kan her an- 
føres nogle Træk, der viser, at disse smaa 
kloge Dyr heller ikke er ganske fremmede for, 
hvad vi kalder Ingeniørvidenskab, samt at de 
i en forbausende Grad er begavede med Pligt- 
følelse, og at de heller ikke mangler Hukom- 
melse eller Evne til at meddele sig. 
Dr. Lincecum beretter, at den agerdyr- 
kende Myre i Texas frigjør Pladsen foran Ind- 
gangen til sin ,By* for alle Vækster og Ujævn- 
heder og brolægger derefter Omraadet med 
Sand eller fint Grus. Under tørre Aar lægges 
det ganske plant; men indtræder en Regntid, 
ophøies Midten af det nævnte Omraade til en 
liden Høi, der forhindrer Regnvandet fra at 
trænge ind i Myrens med megen Kjærlighed 
omfattede Hjem. — En anden Art Myre, der 
ogsaa forekommer i Texas, anlægger Brønde i 
sin ,By* eller i dennes umiddelbare Nærhed, 
for at den altid kan have friskt Vand til Hus- 
behov. En Gang traf man saaledes to slige 
Brønde med faste Vægge, hvilke gik 30 
Fod i Dybden, før Vandet naaedes. Den ene 
af disse Brønde var 6 Tommer, 
12 Tommer i Diameter. Den samme brønd- 
bygger ogsaa i Forhold til 
samt til 
den anden 
gravende Myre 
sin egen Størrelse uhyre Veie, som i Reg- 
len er % Tom. brede og undertiden indtil 100 
Fod lange. Disse Veie bygges i Hensigt at 
forbinde Byen med et eller andet Sted, der 
har rigere Tilgang paa Føde. Hindrer en alt- 
for frodig Græsvækst eller noget lign. disse 
energiske Smaavæsener fra at fortsætte Vei- 
arbeidet, trænger de hen under Jorden frem 
til det bestemte Sted. Dr. 
saaledes, at en Landmand i sin Have ved et 
Tilfælde fandt en Mængde af disse Myrer be- 
skjæftigede med at fortære nogle Vækster. 
Ved nærmere Undersøgelse viste det sig, at 
Lincecum omtaler 
46 
Dyrene kom fra en paa den anden Side af en 
lille Bugt liggende Tue, idet de tog Veien over 
en Stok, som tilfældigvis var bleven liggende 
tværs over Bugten. Stokken blev trukket op 
paa det tørre, og dermed troedes Planterne 
beskyttede mod de smaa Hærjere. Det varede 
imidlertid kun nogle faa Dage, saa kom de 
atter tilstede for paanyt at fortsætte det af- 
brudte Festmaaltid, men denne Gang ud af 
et Hul i Jorden, hvilket — til Landmandens 
store Overraskelse — viste sig at være en 
Tunnel, som Myrerne havde gravet fra Tuen 
henunder Bugten og op i Haven, flere hun- 
drede Fod. Udenfor Tuen laa en nylig opka- 
stet Jordhaug, bestaaende af samme Jordslag 
som Bunden under Vandet. ; 
Det er en bekjendt. Sag, at Myren før 
lader sig dræbe, end den afstaar fra at for- 
svare sit Hjem. —Latreille fortæller, at den 
friske Stridsfælle af sin Mund gyder en Draabe 
paa den saaredes lemlæstede Følehorn. Lin- 
cecum har fundet, at de vagthavende, der 
altid findes ved Indgangen til den agerdyr- 
kende Myres Tue, — naar et Regnveir pludse- 
lig indtræffer, aldeles tilstopper Aabningerne 
med sine egne Kropper og vedbliver dermed, 
indtil Faren er over. Man vilde bedre vur- 
dere disse Dyrs Pligttroskab, naar man lægger 
Mærke til, at de er overordentlig følsomme 
for Vand, hvorfor ogsaa samtlige vagthavende 
efter Regnveirets Ophør i Reglen er døde. 
At Myrerne har en udpræget Hukom- 
melse, kan man forstaa deraf, at de gjenkjender 
hinanden efter lang Tids Skilsmisse. Man kan 
bl. a. erfare dette, om man fraskiller en Myre- 
tue en Del, der sættes under en Glasklokke 
og fjærnes, medens den øvrige Tue faar være i 
det fri. Om man efter fire Maaneders Forløb 
atter flytter den fraskilte Myresamling hen i 
Nærheden af den gamle Tue og fjærner Glas- 
klokken, saa vil Myrerne straks sætte sig i 
Forbindelse med hinanden, og det glade Gjen- 
syn ytrer sig i gjensidige Kjærtegnelser med 
Følehornene og Kjæberne. Man har iagttaget, 
at de frigjorte Fanger i formelig Triumf er 
blevne førte ind i sit gamle fælles Hjem. 
Blandt de mange Eksempler paa Tilvæ- 
relsen af et Myresprog vil vi fremføre et meget 
slaaende. Svensken XKalm melder saaledes: 
En Krukke, indeholdende en sød Vædske, hen- 
sattes paa et tilgjængeligt Sted i et Rum, som 
ofte gjæstedes af Myrer.. Krukken blev na- 
