holdes i en bestemt Afstand, som er ufattelig 
liden, men dog stor i Forhold til Molekylernes 
egen Udstrækning. 
Hos de faste Legemer er Molekylernes 
Bevægelse for saa vidt indskrænket, at hver 
Molekyl indtager en bestemt midlere Stilling 1 
Forhold til sine Nabomolekyler, en Stilling, . 
som under alle Omstændigheder i det væsent- 
lige holdes uforandret. Opvarmes Legemet til 
en høiere Temperatur, saa bliver Oseillatio- 
nerne livligere, Afstanden mellem Molekylerne 
voxer, og ved en vis, for hver Substants sær- 
egen, Temperatur løsnes Molekylernes Sam- 
menhæng saa meget, at de ikke længere ind- 
tager nogen bestemt Stilling, men ved den 
mindste ydre Paavirkning med Lethed for- 
skyves indbyrdes: Legemet bliver da tlydende. 
Fortsættes Opvarmningen videre, kommer man 
endelig til et Punkt, da Legemet gaar over 
i Gasform. I denne Tilstand er Sammen- 
hængen mellem Molekylerne fuldstændig op- 
hævet, og hver enkelt Molekyl fortsætter sin 
Bevægelse i Rummet uafhængig at de øvrige. 
Vi har altsaa at forestille os en Gasart som 
en Samling af indbyrdes fri Molekyler, som 
bevæger sig uafladeligt i alle mulige Retninger 
med alle mulige Hastigheder Enhver Gasart, 
som ikke er indesluttet paa alle Sider, f. Ex. 
vor Atmosfære, vilde derfor efterhaanden ftor- 
lade Jorden og spredes i det uendelige Ver- 
densrum, dersom ikke Tyngden hindrede den. | 
Under denne idelige Bevægelse indtræder natur- 
ligvis hyppige Sammenstød og for hvert saadant 
forandrer Molekylerne Retning og Hastighed. 
Antallet af Stød pr. Sekund og Længden af 
den Veistrækning, som kan gjennemløbes uden 
Stød, varierer fra Molekyl til Molekyl inden 
meget vide Grændser. Det kunde synes un- 
derligt, at denne tumultuariske Forvirring, 
som karakteriserer Gasarterne, og som tyde- 
ligvis er underkastet den rene Tilfældighed, 
kan bestaa sammen med den fuldkomne Ens- 
artethed, som tilkommer selv den ubetydeligste 
da 
Portion af en Gas, og det skulde synes rent 
ud umuligt at anstille mathematiske Bereg- 
ninger over den midlere Hastighed, det mid- 
lere Antal Stød pr.Sekund o. s. v. 
den fuldkommen rene Tilfældi ghed inde- 
Men netop 
slutter i sig den fuldkomne Regelmæssighed, 
saasnart Tiltældenes Antal bliver overordentlig 
stort. Lad os tænke os en Sneveirsdag. Sne- 
flokkerne falder aldeles regelløst, deres ind- 
byrdes Afstand er underkastet den rene Til- 
fældighed, og dog bedækkes Jordbunden med 
et jevntykt Snelag, saafremt ingen forstyrrende 
Aarsager træder til. For den atmosfæriske 
Luits Vedkommende har Forsøg og Bereg- 
ninger ledet til følgende Resultat: Molekylernes 
midlere Hastighed er omtr. 500 Meter pr. 
Sekund; det gjennemsnitlige Antal Stød, hver 
Molekyl faar i Sekundet, er 4700 Millioner 
den midlere  Veilængde, som tilbagelægges 
uden Stød, ;7y49g af en Millimeter eller 373509 
Indesluttes en Gas i et lukket 
Kar, saa støder Molekylerne mod Karrets 
af en Tomme: 
Vægge og udøver derved et Tryk paa disse; 
paa samme Maade udøver Atmosfæren et 
Tryk mod Jordoverfladen, hvis Størrelse maa- 
Et Tryk af denne Stør- 
Atmosfæres Tryk. 
les med Barometret. 
relse kaldes gjerne en 
Fortynder man en Gas, saa bliver Afstanden 
og 
deraf aftager Antallet at Stød, medens den 
mellem Molekylerne større, som Følge 
midlere Veilængde voxer. Dette forandrer 
imidlertid ikke Gasens almindelige Egenskaber, 
saalænge den midlere Veilængde er meget 
liden i Forhold til Dimensionerne af det Kar, 
Med den 
Tids Luftpumper kan man imidlertid drive 
hvori Gasen er indesluttet. nyere 
Fortyndingen overordentlig vidt; Crookes naa- 
ede saa langt, at den i hans Glaskar inde- 
sluttede Luft ikke havde større Tryk end 
50000000 af en Atmosfære. Ved en saa høi 
Grad af Fortynding bliver den midlere Vei- 
længde flere Tommer, og et lidet Kvantum 
paa nogle Kubiktommer kan i denne Tilstand 
