66 
2. Naar dernæst Stofferne forbinde sig 
kemisk, miste de sine oprindelige Egenskaber, 
saaledes at det nydannede Legeme optræder med 
helt andre Egenskaber end de Stoffer, hvoraf 
det er bleven dannet. 
Vi staa her overfor et Forhold, som det 
er lidt vanskeligt strax at blive fortroligt med, 
og jeg skal derfor, inden jeg gaar videre, be- 
lyse det ved nogle Exempler. Det bekjendte 
Stof Blaasten Kobbervitriol er 
en kemisk Forbindelse af Kobber, Svovl, Sur- 
stof og Vand. ikke umiddelbart ved 
vore Sandser kunne kjende Tilstedeværelsen af 
eller saaledes 
Naar vi 
Kobber i denne blaa Forbindelse, er Grunden 
den, at Kobberet ved at indgaa kemisk Forbin- 
andre Stoffer har 
sine karakteristiske Egenskaber, f. Ex. 
Det er imidlertid let at 
føre Bevis for Kobberets Tilstedeværelse; jeg 
behøver nemlig kun at opløse lidt Blaasten i 
delse med de nævnte mistet 
sin be- 
kjendte røde Farve. 
Vand og i denne OQpløsning nedsætte et Stykke 
Jern, f. Ex. en Strikkepind, man vil da efter 
nogle faa Minutters Forløb se endel af Blaa- 
Kobber udskilt som et rødt OQvertræk 
Et andet Exempel frembyder Van- 
stenens 
paa Jernet. 
det, en kemisk Forbindelse af to farveløse Gaser 
(Vandstof og Surstof), fuld- 
stændig gaa tabt, forbinde sig med 
hvis Egenskaber 
naar de 
hinanden. Endeligt skal jeg nævne vort almin- 
delige Kjøkkensalt. Hvem skulde vel ane, at 
dette Stof er en kemisk Forbindelse af en gul- 
grøn Gas (Klor) og et hvidt Metal (Natrium). 
3. 
skjel mellem mekaniske Blandinger og kemiske 
Der existerer endnu en væsentlig For- 
- Forbindelser, idet der kun ved de sidstes Dan- 
nelse som Regel udvikles Varme, hvorpaa der 
kun nævnes mange Exempler. Fra det daglige 
Liv vides saaledes, at naar brændt Kalk over- 
gydes med Vand, udvikles en betydelig Varme- 
mængde. Grunden hertil er, at Kalken med 
Vandet danner en kemisk Forbindelse, lædsket 
Kalk eller Kalkhydrat. F 
Blandes fintdelt Jern og Svovl sammen i 
et vist Vægtforhold og opvarmes denne Blan- 
ding svagt, vil man snart se, at Massen plud- 
selig bliver stærkt glødende, idet Jernet og 
Svovlet forbinde sig kemisk med hinanden, danne 
Svovljern, et sort Legeme, hvori man ikke læn- 
gere kan gjenkjende Jernet og Svovlet. 
Varmen, som udvikles ved de kemiske For- 
bindelsers Dannelse, kan stige saa høit, at der 
fremkommer Lys. Lys og Varme ere i Virke- 
ligheden begge en og samme Naturvirksomhed; 
vi kalde den Lys, 
paa Synsnerverne, Varme, 
naar den formaar at virke 
naar den kun kan 
sandses gjennem Følelsen. 
Varme og Lys kunne udvikles paa flere 
forskjellige Maader, men i Praxis benyttes næ- 
udelukkende visse kemiske Forbindelsers 
Det, vi i det daglige Liv kalde en 
Forbrænding, er en kemisk Proces ved hvilken 
det brændende Legeme (Brændselet) forbinder 
sig med en af Luftens Bestanddele, nemlig Sur- 
stoffet; 
høves en Opvarmning til en vis Varmegrad, 
sten 
Dannelse. 
men for at iværksætte Processen be- 
Antændelsestemperaturen, der er forskjellig for 
de forskjellige brændbare Legemer. For at gjøre 
sig dette klart behøver man kun lidt nærmere 
at undersøge, hvad der foregaar, naar man tæn- 
der en Fyrstikke. For Simpelheds Skyld ville 
vi her nærmest tænke os en af den ældre Slags 
Fyrstikker, der, som bekjendt, er en Træpind, 
paa hvis ene Ende findes et Lag Svovl og 
yderst lidt Fosfor; rives nu en saadan Fyrstikke 
herved udviklede 
Varme være tilstrækkelig til at antænde KFos- 
mod en ru Flade, vil den 
foret; ved dettes Forbrænding udvikles dernæst 
en saa høi Temperatur, at Svovlet kan antændes; 
under Svovlets Forbrænding naaes endelig Træ- 
ets Antændelsestemperatur, og dette vil nu ved 
sin Forbrænding give en brugbar Flamme. 
Alle vide, at et brændende legeme, f. Ex. 
et brændende Lys, snart vil slukkes i en lukket 
Flaske. Er 
Flasken er bleven forbrugt? Paa ingen Maade, 
Grunden hertil nu, at Luften i 
thi omtrent */; af Luften er tilbage, saaledes 
Den 
Del af Luften, som saaledes er bleven forbrugt 
at altsaa kun ca. 1/; er bleven forbrugt. 
er en Gas, der kaldes Surstof, medens Resten 
=== 
EE 8 
SPT NNNSY 
NNNANNNSN 
Fig. 1. 
Tr) 
mr? 
F 
hovedsagelig udgjøres af en anden Gas, som 
fører Navn af Kvælstof, fordi den ikke er istand 
til at underholde Forbrændingen. =Rigtigheden 
