ning til Slægtsbenævnelsen. Selve Legemet be- 
staar af en ydre, klar og løs Substans og et in- 
dre  blødere og mindre gjennemsigtigt Indhold, 
hvori findes flere Kjærner. Nogen Mundaabning 
findes ikke. 
nisme, der kommer indenfor Straalernes Omraade 
Naar derfor en eller anden Orga- 
skal fortæres, saa sker det paa den Maade, at 
denne simpelthen trykkes ind i Legemet igjen- 
nem det ydre Kropslag, da Fordøielsen kun kan 
ske 1 det indre. De ufordøielige Rester prakti- 
seres da igjen ud af Legemet paa et eller an- 
det vilkaarligt Punkt, hvor der danner sig en 
midlertidig Aabning. Paa Figuren sees en Del 
mindre Infusionsdyr (Stentor) svømmende om- 
kring Soldyret. Et Par af disse er kommet for 
nær Straalerne og derved blevne fakkede; et af 
dem er allerede paa Vei til at trykkes ind i 
Kroppen, og noget høiere oppe sees i det indre 
en liden mørk Plet, som er Levningerne af et 
ddie Infusionsdyr, der allerede har fundet sin 
Vei derhen. 
Man kunde nu til Slutning opkaste det 
Spørgsmaal, til hvilket af de to store Organis- 
meriger, Dyr- eller Planteriget, de ovenfor om- 
talte simple Organismer er at henføre. Svaret 
herpaa synes ved en løs Betragtning at være 
meget simpelt og ligetil. Da der hos dem alle 
er observeret en virkelig Bevægelse, kunde det 
synes, at man allerede heraf var berettiget til 
at slutte, at de maa være Dyr og ikke Planter. 
Ligeledes er Optagelsen af Næring i fast Form 
noget, man har været vant til at anse som ude- 
Men efterat 
man ved den nyere Tids Undersøgelser har lært 
y 8 
lukkende eiendommeligt for Dyrene. 
nøiere at kjende de lavere Dyr og Planter, er 
de ovennævnte to Karakterer ogsaa forlængst 
Vi 
nu utvivlsomme Planter, som kan 
opgivne som sikre Kjendemærker paa Dyr. 
kjender nemlig 
bevæge sig, og har ogsaa Exempler paa, at Plan- 
ter kan optage fast Næring, ligesom vi omvendt 
kjender mange utvivlsomme Dyr, der, i Lighed 
med hvad Regelen er for Planterne, kun opta- 
ger Næring 1 flydende Form ved en simpel Op- 
sugning gjennem Huden (Endosmose). Ser vi 
os om efter andre og sikrere Karakterer til Af- 
gjørelsen af dette Spørgsmaal, saa vil vi ialfald 
hos Monererne forgjæves søge saadanne, idet man 
ikke finder de for et- 
hvert af de to store Organismeriger karakteri- 
hos de omtalte Væsener 
stiske Kjendemærker. Det er nemlig paa Or- 
| 
| 
I 
| 
|| 
88 
ganerne, at Planter og Dyr kjendes fra hveran- 
dre. 
ner udviklede; det er Organismer uden Organer, 
Men hos Monererne er endnu ingen Orga- 
ja de staar endog paa et lavere Trin end de 
smaa Elementærdele (Celler), der oprindelig sam- 
mensætter Organerne saavel hos Planterne som 
hos Dyrene. Prof. Haeckel har i Betragtning 
heraf fundet sig foranlediget til at oprette for 
disse og andre lavtstaaende Organismer et Sdie 
Organismerige, det saakaldte Protistrige, der 
paa en Maade staar midt imellem Dyr- og Plan- 
teriget, forbindende disses laveste Former med 
hinanden. 
Theori om Indvandringen af Nor- 
ges Flora under vexlende tørre og 
fugtige Tider. 
Af Professor Axel Blytt. 
(Slutning fra Pag. 75). 
Myrene indeholde mere eller mindre mæg- 
tige Lag af Torv. For at komme efter, hvor- 
ledes disse Torvlag dannedes, maa vi undersøge 
deres Sammensætning. Det viser sig da, at Tor- 
ven for den væsentligste Del bestaar af Rester 
af Sump- og Vandplanter, som voxede paa Ste- 
det, og som ved Vandet og Fugtigheden beskyt- 
tedes mod Luften og Forraadnelsen. 
Mange Myre vare fra først af smaa Kjern, 
som lidt efter lidt udfyldtes med organiske Re- 
ster, først af Vandplanter og Vanddyr; senere 
da Vandet blev grundere, afløstes disse af Sump- 
planter, især af Hvidmosser (Sphagnum-Arter), 
som bredte sig over Vandspeilet og dannede et 
gyngende Tæppe. Eftersom dette voxede 1 Tyk- 
kelse, pressedes de underliggende Dyndlag mere 
og mere sammen. Torvlaget sank, medens det 
voxede, indtil endelig ofte hele Kjernet var 
fyldt. Denne Tilvoxning af Kjern gaar endnu 
for sig, og vi kunne let iagttage den i alle dens 
Trin ved at sammenligne Forholdene paa for- 
skjellige Steder. 
Men der er ogsaa mange Myre, som aldrig 
have været Kjern. De oven nævnte Sphagnum- 
Arter have en eiendommelig anatomisk Bygning, 
som fremfor andre Planter gjør dem skikkede 
til at opsuge og fastholde Vand saavel fra Un- 
derlaget som fra Luften. De kunne derfor danne 
Torv endog paa Steder, hvor intet Vandspeil er 
forhaanden. Man finder hyppig Myre, som hvile 
paa gammel Skovbund. Bundtorven er, selv paa 
de dybeste Steder, fuld af Skovrester og Stubbe, 
hvis Rødder ofte trænge ned i det underlig- 
