89 
gende Sand og Ler, og de overliggende Torv- 
lag bestaa af Sphagnum. Ja i vore fugtige 
Kystegne finde vi endog mægtige af Sphagnum 
dannede Torvlag, som brede sig over Bakker og 
Skraaninger, hvor der selvfølgelig aldrig kan have 
været noget Kjern. 
Foruden de omtalte Sump- og Vandplanter 
findes i Torven ogsaa Rester af Planter, som 
voxe paa tørre Steder, dels saadanne, som ved 
Vinden eller paa anden Maade førtes ud i My- 
ren fra de omgivende tørre Skrænter, dels endog 
saadanne, som voxe paa Myren selv under Ti- 
der, da dens OQverflade var tør. Det er saale- 
des klart, at Torven indeholder de vigtigste Bi- 
drag til vor Vegetations Historie, og at dens 
Undersøgelse maa være af den største Betydning 
for Plantegeografien. 
Norges ældste Myre have Torvlag, hvis Mid- 
deldybde er 16 Fod. Under OQverfladen støder 
man i Regelen paa et Lag af næsten eller al- 
deles ublandet Sphagnum, som pleier at være 
4—6 Fod mægtigt. Det hviler mangesteds paa 
et Lag af Rodstubbe med enkelte væltede Stam- 
mer, især af Furu og Birk. Under dette Stub- 
belag kommer atter stubbefri Torv. Ogsaa denne 
bestaar væsentlig af Sphagnum. Men medens 
det øverste Sphagnum-Lag er lyst og næsten 
uforandret og har liden Værdi som Brændstof, 
ere de ældre Lag gjerne mørkere og federe, 
Sphagnum-Mosset er mere eller mindre foran- 
dret, og Torven har større Varmeevne. I en 
gjennemsnitlig Dybde af 8—10 Fod møder man 
mangesteds et endnu ældre Stubbelag, og under 
dette kommer atter et stubbefrit Lag af fed 
Brændtorv, som ofte ved 12—14 Fods Dybde 
igjen hviler paa et Stubbelag, hvorunder der til- 
sidst kommer et Lag Torv, der kan variere i 
Mægtighed, og som hviler paa Leret eller San- 
det, der danner Myrens Underlag. Saaledes ere 
de ældste Myre dannede af 4 Torvlag, mellem 
hvilke der mangesteds findes 3 Lag af Stubbe 
og Skovrester. 
Disse Stubbe, som ere saa hyppige i Tor- 
ven, at der er faa Myre, hvor de ganske mangle, 
staa paa Roden der, hvor de voxede, og de over- 
og underliggende Torvlag ere aldeles uforstyr- 
rede. Stubbene ere ikke huggede af Mennesker, 
som nogle mene. Man kan ikke se Spor af, at 
de ere fældede ved Kunst, og lignende Stubbe 
findes i Forverdenens Kullag, som for en stor 
Del ere gamle Torvmyre, og som dannedes længe 
før Mennesket betraadte Jorden. —Stubbelagene 
bestaa ofte af et eneste Sæt Stubbe, men ikke 
sjelden kunne Stubbene staa over hverandre i 
det samme Skovlag. For at forstaa Stubbelage- 
nes Dannelsesmaade ville vi vende os til en Be- 
tragtning af vore Myres Overflade. 
Her finde vi, som overalt ellers, at Plante- 
væxten vexler med Fugtigheden. De tørrere 
Myres Overflade dækkes enten delvis eller gan- 
ske af Lyng, Lav og Skov (især Furu og Birk), 
og deres Flora er ofte ganske den samme som 
de omgivende tørre Skrænters. Eftersom Fug- 
tigheden tiltager, forsvinder Skoven og Lyngen 
og fortrænges tilsidst aldeles af de for Myrene 
eiendommelige Arter, saasom Myruld (Hriopho- 
rum), Tranebær (Oxycoccos), Hvidmos (Sphag- 
num), Stargræs (Carices) 0.1. Paa endnu vaa- 
dere Steder faa Sphagnum-Arterne Overhaand, 
saa at de næsten fortrænge enhver anden Vege- 
tation, og paa de allervaadeste Myre, hvor Van- 
det staar over, voxe Tagrør (Phragmites), Siv 
(Scirpus lacustris) o. I. 
Dersom vi undersøge Torven paa de tørre 
skov- og lyngklædte Myre, da finde vi strax un- 
der Overfladen Lyng af næsten eller aldeles 
ublandet Sphagnum, selv paa Steder, hvor Sphag- 
num-Arterne i vore Dage ere ganske forsvundne. 
Heraf følger, at hine tørre Myre ikke længere 
danne Torv. Lyng, Lav- og Skovtræer formaa 
ligesaa lidt at danne Torv, naar de voxe paa 
tørre Myre, som naar de voxe paa tørre Bakker 
og Bjerge. Den Gang Overfladen blev saa tør, 
at de fortrængte Sphagnum-Mosset, standsedes 
Torvdannelsen. Man finder ofte flere Hundrede 
Aar gamle Træer voxende paa Myrene: deres 
Rødder ligge 1 Qverfladen og vise, at Torven i 
Hundreder af Aar ikke har voxet. Men ofte 
indfinder Lyngen og Skoven sig spredt paa tørre 
Tuer i Myr, hvor Torvdannelsen enduu ikke er 
standset. —Lynggrene, Rodstubbe og væltede 
Stammer kunne under slige Forhold overvoxes 
af Sphagnum-Mosset og opbevares, og paa denne 
Vis kan der endog dannes Torvlag, hvor den ene 
Stub staar ovenpaa den anden. Paa de skov- 
klædte Myre finder man meget ofte lyngklædte 
Sphagnum-Tuer, i hvis Indre der staar en gam- 
mel Stub, og hyppig voxer et nyt Træ paa Tuen 
over Stubben af det gamle. Tænker man sig, 
at disse Skovmyre engang atter skulde blive vaa- 
dere, da vilde Skoven gaa til Grunde, Sphag- 
num-Mossen vilde paa ny faa Qverhaand, Tor- 
ven begynde at voxe, og hine Tuer med gamle 
Stubbe vilde da med Tiden danne et Stubbe- 
lag af samme Art som de, vi finde i de ældre 
Torvlag. 
Stubbelagene betegne altsaa Tider, da My- 
rens Qverflade var tørrere end ellers, og da Torv- 
dannelsen standsede, maaske 1 Tusinder af Aar. 
for senere atter at begynde. I vore ældste Myre 
finde vi Mærker efter tre slige tørre Tilstande, 
og hine Myre ere nu ofte for fjerde Gang skov- 
bevoxede, siden de begyndte at dannes. 
For at forklare disse Ændringer af Fugtig- 
heden har man taget sin Tilflugt til lokale Aar- 
sager, Qpdæmninger af Afløbet, Synkninger af 
Overfladen, Udgravninger ved Bække o. s. v. 
Undersøgelsen af Norges Myre har ledet mig til 
den Qverbevisning, at saadanne lokale Aarsager 
ere utilstrækkelige, og at Forklaringen ligger i 
