I disse Egne saa ofte finder Skov i Bunden af 
Myrene, og at Torvens Dybde ikke voxer med 
Høiden over Havet; thi største Delen af de 
Myre, som nu ligge mellem 150 og 350 Fod 
over Havet, begyndte at voxe omtrent samtidig, 
den Gang da Landet laa 150 Fod lavere end 
nu og en ny Regntid begyndte”). 
Høiere end 350 Fod finde vi Myre af 13 
—14 Fods Middeldybde med to Skovlag, som 
staa oppe i Torven, og tre Torvlag?).  Endnu 
høiere oppe finde vi endelig de ældste Myre med 
4 Torvlag og 3 Skovlag. Men over det høie- 
ste Havmærke voxer Torvens Dybde ikke læn- 
gere med Høiden. De Myre, som ligge 7—800 
Fod over Havet, ere gjennemsnitlig ligesaa dybe 
som de, der ligge 1500—2000 Fod over dette. 
Saaledes synes efter de forhaanden værende 
Undersøgelser den sædvanlige Bygning af My- 
rene i forskjellige Høider over Havet i det syd- 
østlige Norge at være. Men der er ingen Re- 
gel uden Undtagelser. De sidste tjene dog sna- 
rere til at styrke end til at svække den frem- 
satte Theori om vexlende tørre og tugtige Tider. 
Selv i store Høider findes ofte Myre af ringe 
Dybde. Men 1 disse findes stadig Kul, stun- 
dom oppe i Torven, men især paa Bunden, og 
i de kulholdige Lag staa Stubbe, som ikke ere 
brændte. Disse Kul forklare Myrenes ringe 
Dybde; thi de skrive sig uden Tvivl fra Skov- 
og Myrbrande, som tilintetgjorde ældre Torvlag 
under en af de tørre Tider. Efter Branden ind- 
fandt Skoven sig der, hvor der før havde været 
Myr, men da den nævnte Regntid begyndte, gik 
Skoven til Grunde. I disse Myre finde vi saa- 
ledes kun Torv fra de Regntider, som fulgte ef- 
ter Branden. Paa denne Maade kan det ogsaa 
hænde, at man finder Myre, der hvile paa Skov- 
bund, i Egne, som steg under Regntider. 
Andre Myre have en Dybde, som er større 
end Middeldybden. Men ogsaa Maximumsdyb- 
den stiger med Høiden indtil det høieste Hav- 
mærke. I de allerlaveste Egne har jeg aldrig 
fundet dybere Torvlag end 13 Fod, i de høiere 
findes Torvlag af 20 til 26 Fods Mægtighed 
1) Skjælbanker ere ei fundne mellem 350 og 150 
Fod over Havet ved Kristianiafjorden. Men i 
Bohuslen findes de ifølge Olbers i alle Høider 
lige til 539 Fod over Havet.  Heraf maa vi slutte, 
at lokale Forhold (maaske Is paa Fjorden) hin- 
drede deres Dannelse ved Bredderne af den mere 
lukkede Kvistianiafjord. 
*) De Skjælbanker, som ligge mellem 550 og 350 
Fod over Havet, og som man har kaldet de ark- 
tiske, ere samtidige med vore ældste Torvlag. 
Men de ere ikke arktiske i samme Mening, hvori 
vi tage Ordet. Vor arktiske Flora bestaar kun 
af Planter. som voxe paa Spitsbergen, i Nord- 
grønland og i andre udpræget arktiske Egne. 
De nævnte Skjælbankers Fauna indeholder deri- 
mod foruden rent arktiske Dyr ogsaa andre. der 
mangle i hine arktiske Egne, og som svare til 
det subarktiske Element i vor Flora. 
gi 
Men dybere Torvlag kjendes ikke i Norge. De 
dybe Myre ere tilgroede Kjern. Enten mang- 
ler et eller alle Skovlag, eller de indeholde mæg- 
tige Skovlag, hvor den ene Stub staar over den 
anden. Disse Myre vare saa vaade, at deres 
Torv voxte endog i de tørre Tider, da de fleste 
Myre ophørte at danne Torv, og det er saale- 
des ganske naturligt, at deres Torvlag ere mæg- 
tigere end de andres. 
Til disse Resultater have mine Undersøgel- 
ser af det sydøstlige Norges Myre ledet. Disse 
Undersøgelser ere allerede nu saa talrige, at jeg 
.anser det for høist sandsynligt, at ogsaa fremti- 
dige Undersøgelser ville bekræfte dem. 
Professor Steenstrup har i Danmarks 
Myre paavist + Torvlag, som betegne 4 Afsnit 
af den danske Floras Indvandringshistorie. Thi 
hvert af disse Torvlag karakteriseres ved en 
særegen Flora. I Bunden er der et Torvlag, 
hvori der findes Blade af Asp (Populus tre- 
mula), derover et med udvæltede Furustammer *), 
derover et med udvæltede Egestammer (Qver- 
cus sessiliflora), og øverst et med Sortolder 
(Almus gluttnosa). Han betegner disse 4 Lag, 
der med stor Regelmæssighed gjenfindes i en 
Mængde Myre, som Åspens, Furuens, Egens og 
Olderens Periode. 
Naar man hidtil forgjæves har forsøgt at 
sammenligne Danmarks Myre med vor Halvøs, 
er Grunden den, at man ikke har taget Stig- 
ningen med i Beregningen. Norge har steget 
lige til 600 Fod, i Danmark var Stigningen me- 
get ringe eller paa sine Steder maaske ingen. 
I Bunden af hine danske Myre findes Ler med 
Rester af en arktisk Flora. I Bunden af de 
Myre, som man hos os forgjæves har villet ligne 
med Danmarks, findes Hassel, Eg og Østersskal, 
hvilket viser, at de ere langt yngre. Men hvis 
vi tage Norges ældste Myre til Sammenligning, 
kan uden Tvivl Parallellen drages. 
Thi af de danske lagttagelser fremgaar, at 
Stubbelag ogsaa findes i mange af Danmarks 
Myre, og Steenstrups nøiagtige Beskrivelser 
vise, at de optræde mellem Torvlagene fra de 
forskjellige Perioder. Dette viser, at Stubbe- 
lagene ere de eneste Minder om lange tørre Ti- 
der, hvorunder Landets Flora ændredes og nye 
Skovtræer indvandrede. Vi maa ogsaa slutte, 
at hine danske Torvlag dannedes samtidig med 
de ovenfor beskrevne 4 Torvlag, som findes i det 
sydlige Norges Myre; og dette bestyrkes tillige 
ved de Planterester, som Lagene indeslutte. Thi 
de kuldskjære Løvtræer, Hassel, Ask, Eg o. 1. 
ere hverken i Danmark eller Norge fundne i de 
to ældste Torvlag. 
Vi skulde saaledes for Danmarks og det 
1) Disse Stammer voxede oprindelig paa Myrenes 
tørre Bredder og maa ikke forvexles med Stub- 
belagene. 
