sydlige Norges Vedkommende have følgende geo- 
logiske Profil: 
I. Istidens sidste Afsnit. Fugtigt Klima. 
2. Ler med arktiske Planter. Den arktiske 
Flora betegner et kontinentalt Klima. 
3. Torv med Blade af Populus tremula og 
Betula odorata, omtrent 3 Fod. 
4. Stubbe og Skovrester. 
d. Torv med udvæltede Furustammer og (i alle 
Fald i Danmark) med Stenredskaber, omtrent 
4 Fod. 
6. Stubbe og Skovrester. I dette Lag (men 
ikke dybere) findes Hassel, Eg og andre 
kuldskjære Løvtræer. 
7. Torv med udvæltede Stammer at Qvercus 
sessiliflora og Broncesager, alm. 4 Fod. 
8. Stubbe og Skovrester. 
9. Torv (almindelig løs Sphagnum) omtrent 
5 Fod. 
10. Nutiden. Mostuer med gamle Stubbe og 
Skov paa en Mængde Myre. 
Dette Profil viser den vexlende Periode 
af tørre og fugtige Tider, og det giver tillige 
en Oversigt over vor Floras Indvandring, som 
vi i det følgende kortelig skulle udvikle. 
Istiden var i Følge J. Geiekie afbrudt, 
ikke én, men flere Gange, at lange Perioder, 
hvorunder Bræerne minkede, for senere atter at 
voxe. Mellem Regntiden og Istiden maa der 
være et Slægtskab; thi Regn bliver om Vinte- 
ren til Sne og Is.  Bræerne maa voxe og aftage 
med Nedbøren. —Saaledes indbefattede Istiden 
sandsynligvis meget lange Tidsrum, hvorunder 
tørre og fugtige Tider vexlede atter og atter. 
Vor arktiske Flora og en Del af den sub- 
arktiske er fælles med Grønland og Nordame- 
rika. De øvrige Bestanddele af Norges Flora 
have derimod en ren europæisk - asiatisk Karak- 
ter. Det er muligt, ja vel endog sandsynligt, 
at hine grønlandske Elementer 1 vor Flora ere 
Levninger fra interglaciale Tider. Naar vort 
Land sidste Gang var aldeles begravet i Is og 
Sne, og hvilke Landforbindelser der have fundet 
Sted siden hin Tid, vide vi ikke. 
Da Isen trak sig tilbage under en tørrere 
Tid, kom først den arktiske Flora. I Leret un- 
der Danmarks og Skaanes Myre ligge Bladene 
af arktiske Planter, deriblardt Dryas octope- 
tala og Salix reticulata, altsaa to af vor ark- 
tiske Floras Karakterplanter. Nathorst har 
1 Sverige fundet denne Flora mellem to gamle 
Bundmoræner. Den var dengang udbredt endog 
t de sydligste Dele af Skandinavien, hvor den 
nu mangler. Saaledes er det tydeligt, at lange 
Transporter af Frø ere unødvendige, naar man 
vil forklare de Sprang, som findes i denne Flo- 
ras Udbredelse paa vor Halvø i Nutiden. 
Under de nærmest efterfølgende klimatiske 
Æhndringer indvandrede den subarktiske Flo- 
ra, medens de to ældste Torvlag og det ældste 
Stubbelag dannedes i Myrene. I disse Lag har 
man hidtil kun fundet arktiske og subarktiske 
Planter. Ovenfor have vi seet, at den subark- 
tiske Flora indeholder baade Arter, som ynde 
Fugtighed, og Arter, som voxe paa tørre Ste- 
der. 
Den boreale Flora indvandrede under et 
tørt Klima med stærk Sommervarme. Myrene 
vise, at vor Halvø en Gang havde langt mere 
Løvskov end nu. Rester af kuldskjære Løv- 
træer findes i Masse i Myrene, endog i Egne, 
hvor saadanne Træer nu ikke mere findes. Has- 
selen var en Gang langt hyppigare end nu. Bo- 
huslens Myre vise (ifølge Olbers og Linde- 
berg), at Fuglekirsebærtræet (Prunus avium) 
en Gang var almindeligere end i Nutiden *). 
Begge disse Arter ere boreale, og Hasselen er 
en af denne Artgruppes Karakterplanter. Der- 
som Løvskove en Gang vare langt mere ud- 
bredte end i Nutiden, da maa ogsaa de Arter, 
som voxe i Løyskovene, have været hyppigere, 
og vi maa da slutte, at hine løvskovklædte Urers 
boreale Flora er en Rest af den Vegetation, som 
smykkede Norges lavere Egne, den Gang hint 
Skovlag dannedes, hvori Rester af disse og an- 
dre kuldskjære Løvtræer optræde i Mængde; 
dette Lag skriver sig fra den Tid, da Landet 
laa omtrent 150 Fod lavere end nu. 
Det overliggende Torvlag svarer til Steeu- 
strups Egeperiode. I dette Lag har man fun- 
det Broncesager. Det dannedes, medens det 
sydøstlige Norge steg fra 150 til 50 Fod over 
den nuværende Havstrand, samtidig med, at Smaa- 
lenenes Helleristninger, som ogsaa tilskrives Bron- 
cealderen, ristedes paa Strandklipperne*). I 
Danmark var Kystegen (Qvercus sessiliftora) 
den Gang langt hyppigere end nu, hvoraf synes 
at følge, at Klimatet var fugtigere end i Nuti- 
den. Dette bestyrkes ved de Kystskjælbanker, 
som samtidig aflagredes ved Kristianiafjorden. 
Thi disse Skjælbanker indeholde en Fauna, der 
ligner Bergens, og flere Arter, som nu ikke læn- 
gere leve i Kvistianiafjorden. Og levede Ber- 
gens Fauna ved Kristiania, saa levede uden Tvivl 
ogsaa Bergens Flora der. Man tør derfor med 
høi Grad af Sandsynlighed paastaa, at den at- 
lantiske Flora indvandrede under denne Regn- 
tid, og at den fandt sin Vei rundt Kristiania- 
fjorden (paa samme Maade, som under den føl- 
1) Af Hasselen finder man Nødderne, af Prunus avi- 
um Stenene i Myrene. 
?) Ifølge Adjunkt Arnesens Undersøgelser ligge 
de talrige af ham i Smaalenene fundne Hellerist- 
ninger alle i samme Høide, omtrent 75 Fod over 
Havet, undtagen enkelte, som ligge ved Stran- 
den af høiere liggende Ferskvande. Dette kan 
neppe forklares uden ved den Antagelse, at de 
ristedes paa Strandklipperne, den Gang Landet 
laa 75 Fod lavere end nu: 
